I 
414 - 
lodyha jen v dolní polovině mnoholistá; přízemní listy [ hadiiicovitý 12. 
tvoří růžici, která však v době květu jest už uschlá; nažky ' 
jsou na horním konci vroubkované [ (viz též č. 17). 
Lodyha s \d- 
cenež3 listy, 
atd. (viz ko- 
nec s tr. 
p ře d ch). 
lodyha p o 
celé dél- 
ce listna- 
tá ; pří- 
zemní li- 
sty netvo- 
ří růžice ; 
nažky ne- 
jsou naho- 
ře vroub- 
kovány 
úbor>^ v 
chocholí- 
kovdté 
nebo hroz- 
naté latě ; 
listeny zá- ' 
krovní 
více méně 
přitisklé 
listy lodyžní krátce řapíkaté nebo [ 
přisedlé, ale iieobjímavé ; zákrov^y c hladký 22. 
bledozelené, bezžlázné; nažkv- černé [ 
zákrovy tmavozelené, bezžláz- j 
né, nažky černé ^ 
lesní 18. 
prostřední 
a hořejší 
listy lo- 
dyžní více 
méně ob- 
jímavé 
zákro - 
vy 
světle 
zelené, 
nažky 
hnědé 
. listy dosti tenké, temno- í 
zeíené; nažkv' bledo- ' 
huédé I ‘y 
Í listy dosti tuhé, jasněji í liroz- 
sytě zelené; nažky tma- ' natý 
vohnědé ( 20. 
úbory v konečném zdánHv^ém okolíku; / okoliénatý 21 
listeny zákrovní špičkou odstálé ) 
Pozn. Druhy obzvláště vzácné a pak všecky vzácnější druhy rostoucí výhradně 
na horských hřbetech Sudet a Beskyd, do tohoto klíče, jak už svrchu uvedeno, nejsou 
pojaty. Ty dlužno určovati dle klíče na str. 429— 442, pořízeného hlavně na základě C el a- 
kovského Anály t, květeny Cech, Moravy a rak. Slezska, vyd. 3. Ostatně od- 
kazujeme čtenáře, jenž by se o mnohotvárný rod jestřábníků zvláště zajímal, na C e 1 a k o v- 
ského Prodromus květeny české jakož i na Květenu Moravy a ra k. Slezska 
560. Jestřábnik šlahoímokvětý ' f nažka. 
dra. E d. F o r m á n k a, jenž studiem jestřáb- 
níků ze všech českých botaniků nejvíce se 
zabýval a v uvedeném díle na základě 
obsáhlé monografie Naegeliho a Petra : 
»D i e H i e r a c i e n M i 1 1 e 1 e u r o p a s« 
Mnichov 1885) neméně nežli na 142 
stranách c nich pojednává. 
Mnohé druhy a odrůdy vyskytují 
se ovšem pouze u toho kterého autora, 
nejsouce u jiných uznávány. Některé znají 
se jenom v několika málo exemplářích, 
snad jen z jediného stanoviska, jako na př. 
j. Purkyňův, j. v o u s a t o 1 o d y ž n ý i j. 
Poněvadž v té ohromné spoustě 
forem hlavních, vedlejších, přechodních, jak 
je někteří botanikové zavádějí, nelze se 
dosti dobře vyznati i), bylo by asi nejlépe 
v rodě jestřábníků užiti co možná systém u 
stahovacího. 
1. Jestřábnik chlupáček (H. pi- 
') Sám Čelakovský, jemuž nikterak 
nelze výtky činiti, že by se byl k rodu H i e- 
racií otčimsky zachoval — uznáváť jich 
přes 50 druhů, z nichž mnohé opět v několik 
odrůd rozděluje praví ve svém něm. refe- 
rátě o výsledcích botanického vý^zkunin Cech 
za r. 1886 (Věstník král. české společnosti nauk 
ročn. 1887)0 díle Nágeliho a Petra do- 
slovně tolik : Die Hieracien Mitteleuro- 
p a s, mit ihren zahllosen Hanpt- und Neben- 
sowie Zwischenarten, Greges und Subspecies^ 
