416 
š í m i, 2 — 5 dm vysokými, často dole listnatým i, nahoře vidličnatě vět- 
vitými, 2 - óúbornými lodyhami. Vejčitě podlouhlé, přišpičatělé, bledozelené 
listy jsou i s lodyhami odstále měkčeji huňaté a na rubu roztroušeně hvězdovitě 
chlupaté. Úbory, asi tak veliké jako u c hlupáčku, mají obvodové květy na 
vnější straně obyčejné červeně pruhovány a jsou po odkvetení na břichatém 
spodu sploštělé. Přízemní výhonky nasazují často na vrcholcích květy. Také tento 
druh je velice mnohotvárný. 
Roste na lukách a stráních, mezích a po 
krajích lesů v okolí Liberce, Jičína, Kopidlna, 
Král. Hradce, Litomyšle a v horách Kladských 
i j., jakož i v střední a severnější části Moravy. 
Kvete od máje do července. 
562. Jestřábník květnatý'^ 
ch část stopky úborové : b listen zákrovní. 
563. Jestřábriík luční. 
3. J. myší ouško (H. auricula^ Lamk. — obr. 561) vyhání z plazivého 
oddenku růžici přízemních listů, dlouhé, zpola podzemní, listnaté šlahouny, 
jimiž se rozmnožuje, a jednoduché, bezlisté nebo na spodu llisté, asi 
2 dm vysoké lodyhy zakončené v r ch olí k ovit ou latou z 2-5 krátce 
stopkatých úborů. Listy jsou jazykovité, namnoze tupé, celokrajné nebo velmi 
mělce zubaté, jen po kraji spodní, řapíkatě súžéné části, zřídka i na hořejším 
okraji tenkými, zprohýbanými štětinkami brvité, ostatně lysé a zvláště na 
rubu sivozelené. Prostředně veliké, žlutokvěté úbory mají vejčité, na spodu 
později zhusta trochu uťaté zákrovy, jejichž úzké, tmavozelené až načernalé 
Lat auricula = ouško (zdrobn. od auris = ucho), vzhledem k listům přízem- 
ních šlahounů, které jsouce po kraji porostlé brvami, připomínají poněkud boltce polních myší. 
