418 
6. J, rudokvětý (H. aurantiacumi L. — obr. 5Ó4) poznává se ode všech 
našich jestřábníků nejsnáze po oranžově červených květech. Ostatně vyhítní 
jako druhy předch. z šikmého oddenku plazivé výběžky, růžici přízemních, po- 
dlouhle kopinatých, zpředu širších, oddáleně mělce zoubkovaných nebo skoro celo- 
krajných, světle zelených až nasivělých listů, které však do doby květní obyčejně až 
na jeden vyhynou, a přímé, štíhlé, v dolejší části 3 — 4listé, i s listy bohatě chlu- 
paté lodyhy {cli), nesoucí hustou, často skoro okoličnatou, s počátku na- 
hloučenou, posléze trochu volnou latu. Široce vejčité zákrovy skládají se z tmavých 
nebo načernalých listenů. 
Opylení děje se způsobem jako u j. chlnpáčku (str. 415), k čemuž dlužno 
dodati, že květy jsou nejvíce navštěvovány denními motýly červeně zbarvenými. 
Roste v několika odrůdách v horských 
krajinách na lukách a travnatých úklonech, 
zejména v Šumavě, Sudetách a Beskydách, 
kde jej lid zove »divokým šafrán em«. 
Pěstuje se však také v zahradách pro ozdobu. 
7. J. chocholičnatý (H. cymosum L, 
H. Nestleri^ Vili. — obr. 565) má oproti 
všem předcházejícím šikmý oddenek krátko- 
členný, bez podzemních výběžků, z ně- 
hož obyčejně ani listnatých, nadzem- 
ních šlahounů nevyhání, zachovávaje 
a rozmnožuje se nejěastěji pouze přisedlými 
nebo krátce stopkatými růžicemi. Listy spodní, 
ještě i v době kvěíu čerstvé, jsou kopinatě 
podlouhlé, travozelené, hvězdovitě pý- 
řité, po obou stranách bohatými chlupy 
(vločkami) posázené. Pevné, nesnadno stlači- 
telné lodyhy as ^2 vysoké a nejěastěji 
Slisté jsou hustě porostlé krátkými, od- 
stálými, asi stejně dlouhými chlupy, je- 
jichž délka průměr lodyhy nikdy ne- 
přesahuje. Vrchol jejich jest zakončen 
hustě nahloučenými, drobnými úbory 
sestavenými do zdánlivého o kolíku, anyť 
krátké stopky úborové vyrůstají téměř 
z jediného bodu. Úzké, přišpičatělé li- 
steny (b) válcovitých zákrovů jsou namnoze 
tmavé, více méně žláznaté a světle chlupaté. 
Květy jsou světle zlatožluté. 
Roste v četných odrůdách na lesních 
lukách, travnatých pahorcích a v křovištích 
často pospolitě, zejména v širším okolí praž- 
ském, záp. Polabí, Jičínsko-Boleslavsku, po- 
říčí Plouěnice, horách Krušných, hornatině 
křivoklátsko-berounské, Plzeňsku, Krumlovsku, Jeseníku, Beskydách, jižní Moravě 
i j. Kvete v druhé polovici května a v červnu. 
8. J. vysoký (H. praealtum Vili. — obr. 566) vyhání z krátkoělenného od- 
denku (který jest bez podzemních výběžků) často listnaté, někdy květo- 
b listen zákrovní. 
‘) Lat. a u r aii ti a cus = oranžov}’. — -) Viz pozii. *) na str. 508 ve sv. II. 
