- 429 
b) y. tuhý (H. rigiduin Hartm. sp.) — má oproti předch. lodyhu tuhou, 
listy zblíženější, taktéž tužší a vynikleji žebernaté. jest vzácnější. 
c) J. gótský (H. gothicum Fr. sp.) • — má jako prvý lodyhu málo tuhou, 
listy na spodu hustší, nahoře oddálenější, hladké a lesklé, hořejší na spodu 
více zaokrouhlené a listeny z/i krovu širší, načernale zelené, na okraji bledě neobroubené. 
Vyskytuje se hlavně jen v Sudetách. 
Kromě uvedených a popsaných 22 druhů dílem všeobecně rozšířených, 
dílem i dosti vzácných, ale pak hlavně jen v rovinách a předhořích rostoucích 
bylo u nás pozorováno ještě přes 
30 vzácnějších a velmi vzácných dru- 
hů, z nichž ovšem valná většina 
roste výhradně ve vysokých 
Sudetách. Ty možno urěiti dle 
klíěe následujícího: 
1. a) Oddenekvy hání pla- 
zi v é výběžky; nažky jsou dro- 
bounké, jen asi 2 ?/im dlouhé 
a na vrcholku vroubkované. 
Lodyha jest vidliěnatě 2— 3Ú- 
borná; listv úzce kopinaté, útle za- 
končité a jemně huňaté, úbory drob- 
né, s tmavozelenými, více méně ku- 
lovatými, na spodu zaokrouhlenými 
zákrovy. Vyskytuje se jako vzácnost 
na horních lukách Sudet, zvláště 
Krkonoš a v Beskydách. Kvete v čer- 
vnu a červenci. Bývá též považován 
za odrůdu j. š 1 a h o u n o k v ě t é h o 
(str. 415). - J. tatranský (H. 
tatrense Peter, H. cernuum Uechtr.). 
b) Oddenek nevyhání pla- 
zi v ých výběžků; nažky jsou 
3-5 mm dlouhé, na vrcholku 
ztloustlé, ale n e v r o u b k o v a n é 
- 2 . 
2. rr) N a s p o d u jest růžice 
několika řapíkatých přízemních 
listů, které v době květu bývají 
u většiny druhů ještě Zachovalé; 
za to 1 o d y h y j s o u obyčejně 
c h u d o 1 i s t é. Vedle lodyh bývají 
na spodu neplodné růžice listů, 
které přezimují — 3. 
582. Jestřábnik skalní. 
b) Na spodu n e n í r ů ž i c p ř í z e m n í c h 1 i s t ů , ale za to jsou lodyhy oby- 
čejně mnoholisté; v době květu bývají spodní listy lodyžní často již uvadlé, 
tak že lodyhy zdají se býti dole bezlistými - 27. 
3. rt) Listy lodyžní jsou ke spodu vesměs stižené nebo řa pí katé; jsou-li 
přisedlé, pak lodyhu širším nebo srdčitým spodem neobjímají. Někdy bývají lodyhy 
též bezlisté — 4. (Viz též 26). 
