432 
ó) Lodyha jest 1- 3 dm vysoká, bezlistá nebo 1— 21istá, lúborná (u někte- 
rých odrůd též vícelistá a víceúborná) a dlouze ryšavě huňatá. 
Listy přízemní jsou kopisCovitě podlouhlé, na okraji celé nebo mělce a oddá- 
lené zoubkaté. Zákrovy jsou dlouze a hustě huňaté, čnělky žluté. Roste tamtéž a 
kvete v touž dobu jako předch. — J. horský (H. alpinum L. — obr. 581). 
Pozn. Vyskytuje se v několika odrůdách, jež bývají též považovány za sa- 
mostatné druhy. Z těch zasluhují vedle vlastního druhu, jak byl popsán, zmínky: 
587 . Jesířábriík slezský. 
588. Jestřábnik moravský. 
J. lištna tý (H. foliosum Wimm.) — má lodyhu 3 — 81 istou, jednoúbornou 
i viceubornou, úbory menší, listy podobné jako druh vlastní, ale přízemní v době 
květu často již uschlé a čnělky načernalé. 
§) J. vynikající (H eximium Backh.) — má lodyhu též vícelistou, 1-3 
úbornou, ale úbory veliké, jejichž tmavožluté květy za sucha poněkud zoranžoví, 
tak že připomínají květy známého měsíčku, pročež jej někteří zovou též j. měsíčko- 
květým (H. calendulaeflorum Back.). Podlouhlé až podlouhle kopinaté listy jsou 
bud vesmč^ nebo z části doleji hrubě zubaté, se zuby .špičatými, skoro rovnovážně 
odstálými. Čnělky jsou načernalé. 
n 
