434 
po kraji zubaté, na spodu obyčejně liruběji. Podlouhle vejčité, as i cm dlouhé, 
černavé zákrovy jsou i se stopkami hustě posázeny žláznatými, černými chlupy. 
Živě zlatožluté koruny mají na konci zoubky více méně krátce brvité, Cnělky jsou 
tmavé a zralé nažky černohnědé, se špinavě žlutým chmýřím. Roste v Sudetách na 
stráních vysokých hor. Kvete v červenci a srpnu. — J. černohiavý (H. alratum 
Fr. — obn 583). 
11. Listy přízemní jsou na spodu čepele znenáhla stiženy v řapík 
b) Listy přízemní mají čepel na spodu za- 
okrouhlenou nebo uťatou, v řapík znenáhla 
se nesužující - 13. 
12. a) Listy přízemní jsou vejčito -podlouhlé až 
kopinaté, chobotnatě nebo oddáleně zubaté, se zuby 
ku předu namířenými, světle zelené, sotva nasivělé, 
tuhé a velmi roztroušeně měkce chlupaté nebo 
skoro lysé. Lodyha je přímá, namnoze štíhlá, skoro 
. lysá, nahoře v 2 — óúbornou latu vidličnatě rozvětvená, 
I — 2listá nebo i bezlistá. Vejčité, as i C 77 i dlouhé, na- 
černale tmavozelené zákrovy, spočívající na tenkých, 
nahoře šedoplstnatých stopkách, skládají se z čárkovitě 
kopinatých, špičatých, po kraji i na spodu hvězdovitě 
šedoplsCnatých, téměř bezžlázných listenů s roztrouše- 
nými, delšími, bělavými chlupy. Bledě zlatožluté ko- 
runy jsou na okraji lysé, čnělky tmavé, nažky černé. 
— J. sivý (H. caesium Fr. — obr. 584). 
b') Listy přízemní jsou vejčité až podlouhle 
kopinaté, chobotnatě, k dolejšku oddáleně nebo stří- 
haně zubaté, papírovité tuhé, na líci kalně, jako 
olověně zelené, namnoze tmavě skvrnité, na rubu 
bucT bledě nasivělé nebo více méně nafialovělé, po 
obou stranách lysé, jen na obvodě, na spodním nervu 
a na řapíku měkkými, roztroušenými chlupy posázené. 
Stihlá, lysá lodyha jest bezlistá nebo ilistá a na- 
hoře se obyčejně vidličnatě rozvětvuje. Vejčité, za 
čerstva tmavozelené, za sucha černé zákrovy spočívají 
na ŠedoplsCnatých stopkách, samy jsou však téměř lysé, 
jen sporými, skoro vesměs bezžláznými chloupky po- 
sázené. Koruny, čnělky a nažky jsou jako u druhu 
předch. Byl dosud pozorován pouze na skanatých 
místech Vozky (Fuhrmansstein) záp. od Koperníku v 
Jeseníku. Kvete v červenci. — J. olověný (H. plum- 
590 . Jestřáb 7 iík podsvétTiý. beum Fr.). 
13. d) Listy přízemní jsou vejčité až kopinaté, řapíkaté, na dolejšku uCaté 
řidčeji trochu sbíhavé nebo trochu srdčité, nepravidelně zubaté, na líci světle zelené, 
na rubu bledší, někdy špinavě fialové, po obou stranách skoro lysé, jen po kraji, na 
řapíkách a vespod více méně pýřité. Štíhlá, jen asi 2 dm vysoká, lysá nebo jen nahoře roztrou- 
šeně pýřitá, ale téměř bezžlázná lodyha se nahoře dělí nej častěji ve 2 nestejně dlouhé, jedno- 
úborné větve. Zákrovy jsou světle zelené, bezžlázné, od krátkých, bledých chloupků 
na spodu trochu pýřité až chlupaté. Roste na čedičových skalách Šperlingšteinu 
u Děčína, u Ústí nad Labem, na Milešovce, na Bezdězu, u Kadaně a Klášterce, 
v Krkonoších, na Sokolích skalách na svahu Pradědu směrem k Vidlici i j. Kvete 
— rz. 
