443 
Pozn. Z míšenců, jichž pozorován u nás značný počet, budiž uvedeno 
pouze několik z oněch, jež vznikly z chlup áčku a některého jiného druhu. 
J. Schul tesů v (H. Schultesii Schulz) — z myšího ouška a c hlupáčku 
(H. auricula-pilosella). 
J. h o jno š t ě tin atý (H. polychaetum Cel.) — z j. lučního a chlupáčku 
(H. pratense-pilosella). 
J. ramenatý (H. brachiatum Tausch) — z j. vysokého a chlupáčku 
(H. praealtum-pilosella). 
J. šlahounovitý (H. tlagelliflorum Čel.) — z j. h adi nco v i tého a chlu- 
páčku; atd. 
Rod 6. Ivooil^a.^ (Lactuca, Lattich) má nažky na plocho smáčknuté, 
náhle ztenčené ve válcovitý nebo niťovitý, na dolejšku hladký zoban 
věnčený na vrcholku jednoduchým chmýřím. Náleží sem z naší květeny 8 druhů, 
lodyha zelená, dutá ; listy měkké ; zo- i 
báiiek nažek mnohem kratší ostatního ( zediií 1. 
úbory nauej- ^ plodu [ 
výš 5květé 
lodyha bělavá, pevná; listy tuhé; zo- / q 
bánek nažek asi zdéli ostatního plodu * « « . 
kvě t}^ 
žlut é 
lod3^ha zelená, dutá; listy měkké; zo- í 
bánek nažek mnohem kratší ostatního’^ diibolistá 2. 
plodu [ 
listy rovnovážné roz- ( 
ložené; nažky kří- c jedovatá G. 
dlaté, černé a lysé ( 
s 
Jí 
o 
0 
4 
úbory 
io-i6- 
květé 
lod. bělavá, 
pevná; zobá- 
uek nažek 
zdéli nebo 
delší ostat- 
ního plodu 
byliny 
planě 
ro- 
stoucí 
listy všec- I 
1 . více méně do 
ky’ po kraji ] 
ostnitězu- 1 
planá 5. 
s\áslé roviny 
postavené ; 
nažky nekří- 
baté 1 
1 
dlaté, hnědé 
1 . alespoň 
nebo šedé, na- 
hořejší ce- 
hoře štětin- 
lokrajné. 
vrbo- 
katé 
po kraji 
toliko 
drsné 
listá 4, 
bylina pěstována ^ zahradní (salát) 8. 
květy fialově 
modré 
/ 
modrá 7. 
1. Locíka zední (Lactuca muralis, Prenanthes^ muralis L. — obr. 602) 
vyhání z vytrvalého oddenku přímé, štíhlé, 5—10 dm vysoké, zelené, duté 
lodyhy, porostlé 6-8 hladkými, měkkými listy a zakončené rozkladitou latou 
drobných, ž 1 u t o květých úborů. Listy dolejší mají křídlatý, střelovitým spodem 
lodyhu objímající řapík a lyrovitě protisečnou čepel o širokých, ťihlatě chobotnatých 
uštech postranních a velikém, srdčitě střelovitém uštu konečném ; listy hořejší 
jsou kopinaté, střelovitým spodem přisedlé. Přízemní listy bývají na rubu fialově 
0 Čes. locika, pol. toczy^ga, chorv'. ločika souvisí s lat. lactuca, jež vzniklo 
zkomolením z lactiduca (lac, lactis = mléko -|- duco = vedu), vztahujíc se na 
mléčnaté lodyhy. Rusky slově vzhledem k téže okolnosti MaJiOKaiii.. Dle Matzeuaura 
však obsahuje prý stslov. kmen luk = cibule, od čehož i litev. lukai = pór a něm. 
Lauch pochází. 
^) Viz pozn. ’) na str.452. 
