447 
Roste na kamenitých a keřnatých stráních i skalách, zejména v širším okolí 
pražském, záp. Polabí, Teplicko-Žatecku, Plzeňsku a v jižní Moravě. 
4. L. vrbolistá (L. saligna^ L. — obr. 605) má tuhou, bělavě lesklou 
lodyhu, která hned od spodu se rozvětvuje ve vystoupavé, p rúto vité větve. Listy 
přízemní, které se vyvinuly loňského roku a v době květu jsou již uvadlé nebo 
začínají vadnouti, jsou i s dolejšími listy lodyžními kracovitě protisečné; prostřední 
a hořejší listy lodyžní jsou čím výše užší, špičatými oušky střelovitě přisedlé, 
celokrajné, tak jako listy přízemní po kraji pouze drsné, nikoli ostnitě 
zubaté. Ostatně jsou listy — namnoze stočeny do svislé plochy - tmavozelené, 
s bílou, střední žilou na spodní straně krátce ostnitou. Válcovité úbory, vyrůstající 
v červenci a srpnu z paždí li- 
stenů, ve které listy nahoře 
přecházejí, skládají v hořejších 
polovinách větví úzká, latnato- 
hroznovitá květenství; mají lysé 
zákrovy a obsahují 10 — 16 ble- 
do žlutých, za sucha namnoze 
modrých květů. Podlouhle vejčité, 
žebernaté, velmi úzce obrou- 
bené, naěernale hnědé nažky 
(/) mají bílý zobánek i\s\ 2 krát 
tak dlouhý jak jsou samy a 
jsou pod ním štětinkaté. 
Roste porůznu na mezích, 
u cest, v příkopech, na krajích 
vod a v hájích v širším okolí 
pražském, v nížině polabské, Ji- 
čínsko-Boleslavsku, poříčí Plouč- 
nice, Teplicko-Žatecku a Rokycan- 
sku, jakož i v střední a jižní Moravě. 
5. L. planá (L. scariola 
L. — obr. 606) vyhání ze šik- 
mého, dlouhými mrcásky posá- 
zeného, dvouletého kořene ztuha 
přímou, až přes 1 m vysokou, 
bělavou, stejnoměrně hustě list- 
natou lodyhu, která přechází na- 
hoře v latovitě květenství o ten- 
kých, před rozvitím více méně 
7 607. Locika jedovatá; tlících větvích. Tuhé listy jsou 
/ nažka, /i příčný řez touze ; z listy spodní. kracovitě rozckláuy V trojhrauuč 
vejčité, po kraji ostnitě zu- 
baté úkjojky, mají vespod na střední žíle řadu ostnův a objímají střelovitým spodem lo- 
dyhu. Často bývají nejhořejší listy lodyžní, řidčeji všecky listy nedělené (7). 
Nejzajímavější však jsou listy tím, že se staví vesměs do svislé r o vi ny, polože- 
né od j i h u k severu, takže rostlina vypadá, jako by byla vyňata z herbáře. Ucel tohoto 
zvláštního zjevu, jenž v naší květeně je velice vzácný, jest asi ten, aby žhavé 
paprsky poledního slunce, dopadajíce pouze na hrany listů, z rostliny nevypařovaly 
příliš mnoho vody; proto u rostlin na suchých stanoviskách rostoucích jest stočení 
listů do svislé polohy mnohem dokonalejší nežli u rostlin rostoucích na místech 
') Lat. sáli gn US vrbový (salix ~ vrba). 
h Zkomoleno prý z lat. serriola pilka, vzhledem k ostnitému, střednímu nervu listů. 
