465 
1. Kozí brada luční (Tragopogon pratensis L. — obr. 628) jest jako všecky 
kozí brady bylina dvouletá, mající lysou, asi Y 2 ^ vysokou, jednoduchou nebo 
přímo vidličnatě větevnatou lodyhu a čárkovité, dlouhé, celokrajné, po kraji někdy 
vlnovitě zprohýbané, znenálha ve špici zakončené listy, které přisedlým břichatým 
spodem lodyhu do polou objímají. Úhledné úbory, spočívající jednotlivě na konci 
lodyhy a větví, mají bezplevné lůžko a jednořadý zákrov, složený namnoze 
pouze z 8 dlouhých, kopinatých listenů, jež bývají na spodu spolu srostlé a při 
nejmenším poranění ronívají drobounké krůpěje lepkavého mléka; biologický vý- 
znam toho vysvětlen byl u lociky plané na str. 448. Každý úbor obsahuje 20 — 50 
obojakých kvítků (F) se žlutými, jazykovitými korunami, které, jsouce na obvodě 
zdéli nebo málo kratší listenů zákrovních, čím dále 
do středu se zmenšují. 
Drsné nebo skoro hladké, v dlouhý zobánek 
protažené nažky (/) jsou na vrcholku věnčeny 
chmýřím, jehož pérovité chlupy jsou spolu 
postranními chloupky spleteny. Tím stává se 
celé chmýří oproti větru pevnějším a zralé nažky 
mohou býti větrem zanášeny daleko od rostliny 
mateřské. Nežli dozrají a za deštivého počasí jsou 
nažky jako u jiných složnokvětých uzavřeny v zá- 
krovu, který se později ohrnuje nazpět (srovn. se 
smetankou na str. 454). 
Rozvíjejíce se v časných hodinách ranních, 
úbory obracejí se ke slunci a k 10. hodině do- 
polední už se zase zavírají.^ Při tom ohýbají se 
poněkud stopky květní a větší kvítky obvodové 
sklánějí se nad menší kvítky v terči, čímž dosahuje 
se dvojího účele: jednak jest pyl vnitřních kvítků 
chráněn před noční rosou, po případě před deštěm, 
jednak otírá se o dospělé blizny a koruny kvítků 
obvodových, čímž podporuje se opylení geitono- 
gamií (srovn. opylení složnokvětých na str. 389). 
Za deštivého počasí se úbory vůbec nerozvírají. 
Roste hojně na lukách, trávnících, mezích a 
u cest. Kvete od máje do července. 
Vřetenovitý, dužnatý, vně hnědý, uvnitř bílý 
kořen obsahuje hořké mléko; proto se ho dříve 
užívalo v lékařství. Mladičké listy a puky možno 
pojídati jako salátu. 
2. K. východní (T. orientalis L. -obr. 629) 
podobá se vnějškem úplně kozí bradě luční^ 
tak že se s ní, v týchž měsících květouc, často za- 
měňuje. Poznává se však od ní těmito znaky: má 
větší úbory (5 -7 cm v průměru, kdežto kozí br. 
luční má úbory 3 — 5 cm široké); listenů zákrovních bývá 8 — 14 a jsou asi o 
třetinu kratší nežli obvodové květy; rourky tvořené slepenými prašníky jsou zlatožluté, 
s 5 tmavohnědými, podélnými pruhy, kdežto u kozí brady luční jsou dole zlato- 
tožluté, nahoře celé tmavohnědé; nažky (/) jsou porostlé krátkými, měkkými osténky. 
Roste na lukách, mezích a u cest v širším okolí pražském, v nížině polabské, 
Jičínsko-Boleslavsku, poříčí Ploučnice, Teplicko-Žatecku a Plzeňsku, jakož i ve střední a 
') Odtud říkají Angličané kozí bradě: »John go to bed at noon«,Jene, jdi do lůžka 
v poledne. 
630. Kozí btada větší; 
U zralý úbor; f nažka. 
30 
