471 
modrými, zřídka bílými květy (i^), jsou směstnány do konečné h r o z n o v i t é laty. 
Smáčknuté válcovité, čárkovitě podlouhlé žebernaté, bezzobanné 
nažky (/) věnčí na uťatém vrcholku jednoduchý, namnoze pýřitý, lámavý, 
špinavě bílý chmýr; okolo vlastního chmýří bývá ještě věnec tuhých štětině k. 
Vedle normálního opylení hmyzem (srovn. str, 389) vyskytuje se též geitono- 
gamie, anyf koncem doby květní, když koruny začnou vadnouti, blizny se zkrucují 
a pyl sousedních kvítků o sebe otírají. 
Roste ve vlhkých horních lesích a na horních lukách Šumavy, hor Krušných, 
hor Jizerských, Krkonoš, hor Orličných, moravsko-slezského Jeseníku a Beskyd. 
Kvete v červenci a srpnu. 
Rod ij. žláznatá {Willemetia^ hieracioides^ Monnier, W. 
apargioides Less., die Willenielie — obr. 538) jest vytrvalá bylina, podobná celkem 
rady ku (str. 457). iNIá přízemní listy podlouhle vejčité, ke spodu klínovité, kraco- 
') Rus. iiaeiirn. pol. ples z, cliorv. pleši vi ca znameuá několik rostlin složno- 
květýcli, jejichž lůžko po opadnutí nažek vypadá jako lysá, plešatá hlavička. 
9 Dle franc. botanika P. Willeineta, jenž -r r. 1790. v Seringapataniu v Indii. 
Podobná jestřáb niku (Hieraciuni). 
637. JMléČiveC modrý; květ, / nažka. 
638. Pleska žláznalá : květ, / nažka. 
