480 
zbarveny anthokyanem, o jehož fysiologickém významu pověděno na př. u bram- ; 
boříku (str. 39). ; 
Roste hojně u cest, na mezích a lukách. Kvete hlavně v měsících letních. ; 
Obsahuje v květech, listech i mladých lodyhách hořkou šťávu a těkavý olej, 
který mu dodává zvláštního zápachu. Druhdy užívali odvaru z řebříěku v nemo- 
cech žaludku a dosud jest místy prostonárodním lékem. 
O vzniku bílých květů a zpeřených listů řebříěku vykládá lidová pověst 
tolik : Kdysi seděl Ježíš, jsa ještě děckem, na prahu mateřského domu a jedl z ja- i 
kési nádoby mléko. I přiběhl rozpustilý chlapec a prutem udeřiv do nádoby, tak že *' 
všecko mléko se vylilo, dal se se smíchem na útěk; pohlednuv však na svůj prut 
užasl, že na něm vyrostly zelené listy a bílé kvítky. Pln strachu, roztržitosti a lítosti I 
trhal listy a spěchal domů oznámit, co sestálo. Ukazuje svojí matce rostlinu, ve kte- j 
649. Listy řebňČkú : 
./^vratičolistého, L huňatého, iV sličného, 5", tenkolistého. 
rou prut se mu proměnil, zpozoroval s novým úžasem, že listy, jež v roztržitosti 
roztrhával, jsou zpeřeně rozděleny v přečetné jemné úkrojky. Odprosiv na rozkaz 
matčin Matku Boží, rozpustilý chlapec dosáhl odpuštění. Aby však si pamatoval i do 
budoucna, že nemá dětem nikdy ubližovati, bylo mu rozkázáno prut zasaditi do země. 
I vzrostl z něho řebříček. 
Pozn. Řebříček obecný vyskytuje se v několika odrůdách, jež někteří botani- 
botanikové považují za samostatné druhy. Nej rozšířenější z nich jsou: 
a) Ř. huňatý neboli chlumní (A. lanata Spr., A. collina Beck — obr. 
649 Z) — bylina šedozelená, nižší, na lodyze i listech více méně hustě vl- 
na to-huňatá. Listy 2 — 3kráte zpeřeně dělené mají vřeteno celokrajné, jen ku 
konci slabě zoubkaté a úkrojky hustě stěsnané, s ušty špičatými, často chruplavko- 
