— 493 
Drobounké, vejčité úbory (Ú) sedí namnoze po několika v paždích listenů, 
skládajíce dohromady přetrhované klasy. Mají střechovitý, běloplsfnatý zákrov 
složen z drobných, šupinovitých listenů (ó) a bezplevné, lysé lůžko. Žluté 
nebo načervenalé kvítky jsou vesměs plodné : v terči obojaké (F),^ s korunami 
trubkovitými, na obvodě pestíkové s korunami nitkovitými, nepapr- 
skujícími. Nažky (/) jsou smáčknuté, bezžebré a bez chmýří. Vylučujíce 
z povrchu lepkavý sliz, zachycují se jednak na tělo rozmanitým živočichům, kteří 
je roznášejí po okolí, jednak se připevňují k půdě, aby mohl klíček lépe vnikati 
do země. 
obrácena ke slunci, na druhé uvnitř, od slunce odvrácena. I vystoupil za 5 minut v prvém 
, teploměru sloupec rtuťový o 2 — 5® C výše nežli ve dnahém. Položil-li oba list}' vedle sebe 
j na slunce, jeden svrchní stranou, druhý spodní stranou vzhůru, uvadl první list dříve 
nežli list druhý, plstnatou stranou ke slunci obrácený. Také na ten zjev Kerner upo- 
zorňuje, že rostliny plstnaté jsou valnou většinou rostliny letní, pozdě kvetoucí a pozdě 
j dozrávající, tedy rostliny, které často mnoho trpí parnem. Rostliny kvetoucí záhy na jaře 
i a ještě před letními parny dozrávající jsou většinou lysé (na př. podsněžník, bledule, tuli- 
j pán, narcis, snědek atd.): nenít obavy, že r}’chlým vypařováním zahynou, poněvadž jednak 
I sluneční paprsky nejsou tak prudké, jednak jest půda vodou ještě tak prosáklá, že rost- 
lině poskytuje vždy hojnost vody. 
i 
í 
i, 
662. Kopretina mzová. 663. Kopretina krovitá. 
Opylení tohoto i jiných druhů pelyňku obstarává vítr, an hmyz drobné, 
neúhledné, medoviny postrádající úbory pomíjí. 
Roste na nevzdělávaných místech, v plotech, v příkopech, na březích, u cest 
a v křovištích. Kvete až v srpnu a září. 
