503 
a) D. n í cí vl astní (B. discoideus Wimm.) — má v úborech samé květy trub- 
kovité. Roste nejraději na suchých stanoviskách. 
D. ničí paprskatý (B. radiatus DC.) má na obvodě úboru květy jazy- 
kovité, vytvářející paprsek. Jest u nás též dosti hojný. 
y) D. nejmenší (B. minima L.) - jest zakrslá forma, mající lodyhu pouze 
3 — lo cm vysokou, namnoze jednoúbornou. Jest vzácný. 
Rod 27. (Rudbeckia\ Riidbeckie) má zákrov dvou- 
řadý, s vnější řadou listenů lupenitých, odstálých a lůžko plevnaté jako rod předch., 
ale nažky bez osin, na vrcholku s úzkým, více méně zřetelným okrajem. 
1. Rudbekíe dřípatá (Rudbeckia laciniata L. — 
obr. 677) vyhání z vytrvalého oddenku statné, přes 
1 711 vysoké, nahoře rozvětvené lodyhy; spodní listy 
jsou peřenodílné, hořejší nedělené. Veliké úbory, roz- 
víjející se až v srpnu a září, sedí jednotlivě na dlou- 
hých stopkách ; jejich 2řadý zákrov skládá se z listenů 
lupenatých a odstálých ; vyvýšené lůžko jest plevovité. 
Obojaké květy v terči mají koruny trubkovité, nazele- 
nale hnědé; koruny jalových květů na obvodě jsou však 
dlouze jazykovité, žluté a vytvářejí dohromady odstálý, 
více méně sehnutý paprsek. Čtyřhranné nažky jsou bez 
chmýří; místo něho jest na vrcholku namnoze úzký okraj. 
Pocházejíc ze sev. Ameriky, pěstuje se ve květ- 
nicích pro okrasu; roste však také zplaněle ve křovích 
řek a potoků, zejména v krajích posudetských, v Plzeňsku, 
v poříčí střední Otavy, horní Sázavy a Chrudimky, 
v údolí Tisé mezi Wiesenberkem a Vel. Losínem v sev. 
Moravě, při Oskavě u Piňovic (záp. od Šternberka), při 
kraji rybníka zámeckých sadů u Bystřice pod Hostýnem, 
v křoví při Bečvě u Vsetína a j. 
Z ostatních, rovněž severoamerických druhů rud- 
bekií, jež v zahradách nejčastěji se pěstují, zasluhují 
zvláštní zmínky: 
2. R. srstnatá (R. hirta L.)--jest obyčejně aletá; 
má oproti předch. spodní listy kopisCovité, celokrajné, 
i s lodyhou krátce srstnaté, a úbory květní na dlouhých 
stopkách, s obvodovými, jazykovitými květy barvy zlato- 
žluté, s vnitřními květy trubkovitými, barvy s počátku skoro 
černé, později tmavohnědé. Na trávnících Chrudimky 
v městském parku Pardubickém rostla r. 1887 zplaněle. 
3. R. nachová (R. purpurea L.) — jest vytrvalý 
druh s listy vejčitě kopinatými, pilovitými, namnoze v křídlatý 
řapík staženými a s úbory velice sličnými, anyC ob- 
vodové květy barvy červené mají jazykovité, převislé 
koruny až přes Y2 dlouhé. 
6 7 8 . ě jaliiisoga m alokvětá ; 
F květ obvodový, f nažka. 
Rod 28. GralirxsiogíO- malokvětá (Galinsoga- parviflora Cav., 
Wiborgia acmella Roth., Franzosenkraut, Knopfkraut — obr. 678) jest jednoletá 
bylina s přímou, jednoduchou nebo častěji nahoře trojvidličnatě větvitou, 2 — 5 dm 
vysokou lodyhou a vstřícnými, kratičce řapíkatými, srdčitě vejěitými, nejhořeji pod- 
') Pojmenována tak Linnéem ku poctě jeho učitele, Ol. Rudbecka, professora 
botanik}' v Upsale, zemřevšího r. 1740. 
-) Nazvána tak dle M. Galinsogy, madridskélio lékaře. 
