520 
oddenek bez podzemních výběžkův a bez pří- J 
zemních listů \ 
rakouský 1. 
K: Sl ^ i o rxí li: 
oddenek s podzemními 
výběžky a přízemními 
listy 
lodyha 5 — Slistá, oby- / 
čejně víceúborná ) 
obecný 2. 
lod3dia 2 — 3:istá, ob}"- / 
čejně jednoúborná \ 
kavkazský 3, 
1. Kamzičník rakouský (Doronicum austriacum L. - obr. 702) má vy- 
trvalý, jako ukousnutý oddenek - bez podzemních výběžkůvabez listů pří- 
zemních — z něhož vyrůstají až 1 m vysoké, nahoře nejčastěji ve 2-3 jedno- 
701. Prha chhlinilí^ F květ trubkovitý, květ jazykovitý ; / nažka. 
Úborně větve rozvětvené, pýřité, žláznatě chlupaté až zcela lysé lodyhy. Listy jsou 
vykrajovaně zoubkované, dolejší {L^ mělce srdčité, s křídlatým, dvouušetným řapíkem, 
hořejší (Z) vejěité, objímavé, nad dolejškem houslovitě stažené, nej hořejší malé, 
kopinaté, v listeny přecházející. Veliké květní úbory, rozkvétající v měsících letních, 
mají 2-3řadý zákrov, bezplevné lůžko, vnitřní květy (/) trubkovité, obojaké, 
obvodové (v paprsku) dlouze jazykovité, pestíkové (Zj), oboje zlatožluté. Ra- 
mena čnělek a prašníky jsou téže povahy jako u sta reků. Válcovité, žebernaté 
nažky, dozrávající z květů obojakých, jsou věnčeny jednoduchým chmýřím 
(/) ; obvodovým nažkám (/j) však chmýří chybí. 
Roste na horských lesnatých stráních a v roklích u horských potoků v Šu- 
mavě, zejména v jvých. části, na kladském Sněžníku, v Jeseníku a v Beskydách. 
Listy jeho žerou prý rádi kamzíci. 
