527 
na str. 492. Nemnohé květní úbory, rozkvétající hlavně v máji a červnu, jsou 
směstnány v konečné chocholíky. Mají bílý nebo světle nachový, za plodu 
hvězdvitě rozložený zákrov a obsahují kvítky oproti ostatním druhům dvojdomě: 
na některé rostlině samé pe štikové, plodné, se zakrnělými prašníky, s korunami 
niťovitými, obyčejně nachovými (F), na jiné rostlině samé ob o jaké, se zakrně- 
lými pestíky a tudíž neplodné, s korunami trubkovitými, obyčejně bílými. Chmýří 
prvých květů skládá se z chlupů ku konci neztloustlých, chmýří druhých 
skládá se z chlupů ku konci kyjovitě naduřelých. Vzhledem k této vlastnosti 
oddělují někteří tento druh od ostatních a činí jej samostatným rodem — An- 
te n n a r i a. 
Roste hojně na slunných pahorcích, 
suchých lukách, mezích a v lesních mýtinách. 
Hodí se dobře do květnic na obruby 
záhonů. 
6 . U Černého jezera v Šumavě a u 
Jindřichova Hradce vyskytuje se zplaněle 
p. perlová (G. margaritaceum L., Anten- 
naria marg. Gartner — obr. 7 1 2 ), shodující 
se v adomých květech s kociánkem, vněj- 
škem však málo mu podobná. Vyhání 
710. Protěž nízká. 
711. Protéz dvondoniá (rostlina neplodná), 
A vrchol rostliny pestíkové ; F květ pestikový (plodný), krět 
obojaký (neplodný) ; l konec čnělky, f nažka. 
Z vytrvalého oddenku podzemní šupinaté výběžky a jednu i několik 
přímých nebo vystoupavých, až přes Y 2 ^ vysokých, běloplsCnatých, nahoře 
v bohaté chocholičnaté laty rozvětvených lodyh, které jsou hustě porostlé přisedlými, 
široce čárkovitými, dlouze zakončitými, vespod šedoplsCnatými listy. Polokulaté úbory, 
o něco větší než u kociánku, mají sněhobílé, nelesklé zákrovy. O květech, které 
jsou žluté, platí vše, co pověděno u kociánku. 
Kromě uvedených stanovisek českých, vyskytuje se zplaněle po Evropě velmi 
porůznu ; planě roste v sev. Asii a sev. Americe. Kvete v červenci a srpnu. Pěstuje se 
často na hřbitovech a ve květnicích, any nevadnoucí úbory její hodí se dobře do 
trvalých kytic a pohřebních věnců. 
