535 
v Jeseníku (Velká Kotlina, Praděd). Kvete v teplejších polohách už v máji a červnu, 
na vysokém Jeseníku však až v červenci a srpnu. 
Hodí se dobře za okrasnou květinu do zahrad i kořenáčův. 
3. H. bažinná (A. tripoliiinH L. - obr. 721) shoduje se v krátkém, více- 
hlavém oddenku s oběma druhy předch., jest však úplně lysá. Má přímou, až 
1 m vysokou, nahoře chocholiěnatě rozvětvenou lodyhu porostlou po celé délce 
při d užn ěl ým i, 1 — 3žilnými, brvitě zubatými nebo celokrajnými listy, z nichž 
dolejší jsou podlouhle kopinaté, v řapík sbíhavé, hořejší ěárkovitě kopinaté až 
čárkovité. Prostředně veliké úbory, rozvíjející se až v srpnu a září, mají zákrovní 
listeny zcela bylinné jako oba druhy předch, a při tom přitisklé, široce kopi- 
naté, tupé, nachově nebo bělavě vroubené. 
Trubkovité květy v terěi jsou žluté; jazyko- 
vité pestíkové, plodné na obvodě li lákové. 
Srstnaté nažky jsou na spodu obdány krouž- 
kem štětinek, ěímž liší se tento druh ode 
všech ostatních. 
Rostouc po Evropě velmi spoře na 
mořských pobřežích a slaných, bažinných 
lukách, vyskytuje se roztroušeně po jižní a 
střední Moravě. 
4. H. vrbolistá (A. salicifolius Scholler, 
T. salignus Willd. — obr. 722) má oproti 
druhům předch. oddenek plazivý, vý běž- 
íc atý, velmi větvitý, vyhánějíc z něho větší 
počet přímých, až přes i m vysokých, v cho- 
choličnatou latu rozvětvených, nahoře hra- 
natých, na stopách listových chlupatých 
lodyh, které jsou řídce porostlé kopina- 
tými, k oběma koncům súženými, neob- 
j í m a v ý m spodem přisedlými, větši- 
nou celokrajnými listy ; jen prostřední listy bý- 
vají trochu pilovité a nejdolejší súženy v řapík. 
Sličné úbory, o něco menší nežli u h. chlumní, 
sedí na lysých stopkách, opatřených i — 2 
úzkými listy. Mají zákrov složen ze 7 — 9 
kopinatých, volných, po kraji sucho mázdřitých listenů, z nichž vnější 
bývají o málo kratší vnitřních; pestíkové, jazykovité květy obvodové jsou 
s počátku bílé, později bledě lilákové; obojaké, trubkovité květy v terči s počátku 
žluté, později oranžově červené. 
Rostouc ve vlhkých křovištích velmi roztroušeně po Evropě, byla pozorována 
i u nás (snad jen zplaněle) ve vrboví řek a potoků, na př. při potoku Bělé u Lična 
(sev. od Kostelce nad Orlicí), v pobřežním křoví u Vranova blíže Opočna, při 
Bečvě u Zásek, Krásna, při Ostravici u Paskova a j. Kvete současně s druhem 
předcházejícím. Častěji pěstuje se v zahradách pro okrasu. 
5. H. křovištní (A. frutetorum Wimm.) shoduje se u většině vlastností (zejména 
v plazivém oddenku a v suchomázdřitě vroubených listenech zákrovních) 
9 Jménem xqiztóhov rozuměli staří Řekové mlékosedu evropskou (Plumbago 
europaea L.), na kterouž se etymol. výklad hodí ; slož. z řec. xqeiq, xoi — tři -|- :ióhog — 
šedý, znamenajíc tolik jako třikrát šedá, vzhledem k nápadně šedé barvě listů. 
722. Hvězdnice vrbolistá^ z spodní list. 
