- 538 
a v poříčí střední Otavy, jakož i velmi roztroušeně po jižní a střední Moravě. Kvete 
od konce září až do listopadu. 
Q. H. Lam a rekova^ (A. Lunarekianus Wiinm.) podobá se vnějškem oběma 
druhům předch. Vyhání z plazivého oddenku přímé, až přes i m vysoké, nahoře 
hranaté, na stopách listových chlupaté lodyhy, které jsou porostlé podlouhle ko- 
pinatými, drobně pilovitými, dosti tuhými, na líci vedle kraje drsnými, 
súženým spodem přisedlými listy; jen nejdolejší listy bývají krátce řapíkaté. 
Nahoře se lodyhy latovitě rozvětvují a mají na květonosných větvičkách 
726 . Hvězdnice srdčitá. 
listy mnohem menší, kopinaté, špičaté. Prostředně veliké, 7 — 10 ifím vysoké úbory 
mají zákrovy složeny z čárkovitých, bylinných, na spodu bělokrajných listenů, 
z nichž vnější volné, často koncem ohnuté, sahají sotva do polovice celého 
zákrovu; květy v terči jsou žluté, jazykovité květy na obvodě bledě li lákové. 
Rostouc planě v sev. Americe, u nás někdy v pobřežních houštinách ze za- 
hrad zplaňuje. Byla pozorována na př. podle Vltavy u Prahy a při Dyji u Znojma. 
Kvete jako předch. až v září a říjnu. 
10. H. malokvětá (A. parviflorus Nees — obr. 725) má oproti druhu 
předch. listy měkké, úbory drobounké, s při tiskl ým i listeny zákrovními a 
6 Ku poctě J. Laiiiarcka, slavného přírodopisce frauc. ; j* 1829 v Paříži. 
