539 
bčlavými, později bledě lilákovýnii květy v paprsku. Ostatně jest přímá, až 
I m vysoká lodylia na stopách listových více méně chlupatá, nahoře rozvětvená 
v bohatou latu, anyC větve její se opět rozvětvují hroznovitě. Listy jsou kopi- 
naté, sázeným spodem přisedlé, jen nejdolejší řapíkaté, oddáleně drobně pilo- 
vité až celokrajné,^ po kraji drsné; na větvičkách květonosných jsou listy zcela 
drobné, podlouhlé. Cárkovité listeny zákrovní mají po stranách suchomázdřitou obrubu, 
jsou často koncem odstálé, vnější asi o polovici kratší nežli vnitřní. 
Jsouc domovem v sev. Americe jako druhy předch., pěstuje se často v za- 
hradách a odtud někdy v pobřežních křovištích zplaňuje. Tak pozorována na př. 
na břehu Ploučnice u Děčína, při mlýnském potoku u Podmokel, v okolí Teplic, 
Budějovic, v křovích Zlatého potoku u Vranova blíže Opočna atd. 
II. H, srdčitá (A. cordifolius L. — obr. 726) poznává se ode všech ostat- 
ních druhů nejsnáze dle listů, které jsou srdčitě ve j čité, ostře pilovité, drsné, 
dlouze řapíkaté; jen nejhořejší, malé listy jsou kopinaté a přisedlé. Ostatně má 
plazivý, výběžkatý oddenek, přímou, přes Dg ^ vysokou, nahoře hroznovito-latnatě 
rozvětvenou lodyhu a namnoze četné, dosti drobné, pouze 4 — 7 mm vysoké úbory se 
žlutým terčem a bledě lilákovým až bílým, 10— izkvětým paprskem. Střechovitý 
