548 
Otavy a Krumlovskii, jakož i v jižní, střední a vých. části Moravy a ve Slezsku 
těšínském. Kvete současně s předch. 
Bývá jako druh předch. i násl. často mylně považován za arniku. 
3. O. srstnatý (I. hirta L. — obr. 737) podoba se vnějškem oběma dru- 
hům předch. Má přímou, hranatou, 2-4 
řidčeji 2-3úbornou lodyhu, podlouhlé 
nebo podlouhle kopinaté, slabě zoubkaté 
až celokrajné, sít natě žilnaté, tmavo- 
zelené, s úženým nebo zaokrouhle- 
ným spodkem přisedlé listy a úhledné. 
737. Oman srstná lý. 
dm vysokou, nejčastěji jednoúbornou,. 
738 . Oman německý ; 
F květ ia 7 ykovitý, květ trubkovitý ; 
/, 2, 3 listeny zákrovní. 
zlatožluté, až 5 cm široké, silně vonné úbory. Oproti druhu předch. jest však 
na lodyze, listech i zákro věch posázen odstálými, bulvatými chlupy 
a na listech namnoze poset drobounkými žlázkami. Ostatně jsou 
vnitřní listeny zákrovní suchomázdřité, vnější bylinné, všecky asi stejně dlouhé,, 
květy obvodové dlouze jazykovité a nažky lysé jako u o. vrbolistého. 
Roste na suchých, kamenitých místech, travnatých stráních a po krajích les- 
ních, zvláště na vápně a jílu v širším okolí pražském, středním a západ. Polabí,. 
