562 
Roste u potoků, ve křovích, na lesních mýtinách a vlhkých lukách. Kvete v mě- 
sících letních. 
Listy jeho hořce chutnají a jako celá rostlina dosti příjemně voní; venkované 
je přikládají rozmačkané na rány. Postřelení jeleni, dle tvrzení myslivců, požírají 
prý konopáě, aby se vyléčili z ran. Lodyh možno použiti jako lodyh l^onopí. — 
Pro sličné kvčty pěstuje se též vedle některých cizozemských druhů v zahradách. 
Rod 46, Havěti třolositná. (Adenostyles'^ albida Cass., A. 
albifrons Rchb., A. alliariae Kern., Cacalia^ alpina L., weisser Alpendost — obr. 752) 
připomíná bohatou chocholiěnatou latou drobných úborů k o n o p á ě. Také v tom 
shoduje se s konopáěem, že má v úborech samé květy obojaké a trubkovité. 
Jest to vytrvalá bylina s krátkým oddenkem, z něhož vyrůstají přímé, 6 -10 drri 
vysoké, tenké lodyhy s nemnohými střídavými, trojhranně srdčitými, ne- 
stejně ostře zubatými, na rubu tence pavuěinatě plstnatými listy. Spodnější listy 
bývají značně veliké, někdy až 2 dví v průměru a mívají často na spodu řapíků 
široká ouška; nejhořejší listy jsou však malé a tvaru kopinatého. Úbory, rozvíjející 
se v červenci a srpnu, mají válcovitý jednořadý zákrov a obsahují na bez- 
plevném lůžku po 3 — 6 obojakých kvítcích s trubkovitými, nejěastěji nachovými, 
zřídka bílými korunami {F). Bezocasé prašníky jsou skryty v korunách, ale čnělky, 
rozděleny ve 2 dlouhá, válcovitá, vně pýřitá, uvnitř bradavičnatými 
žláz kam i posázená ramena, čnějí daleko z korun. Později se tato ramena tak 
velice zkrucují, že se dotý- 
kají vnější bradavičnatou, 
zúrodnění schopnou stranou 
okraje trubky prašníkové a 
tím zároveň i pylu, který tam 
ještě zůstal, a tak se dodate- 
čně, nebyly-li totiž dosud 
oprášeny xenogamicky, zú- 
rodňují autogamicky (srovn. 
obr. 539 D). 
a, nažky nejzevnější řady; í 5, nažky řady střední; c, nažky řady vnitřní. 
Nažky jsou věnčeny chmýrem jednoduchým, ale víceřadým. 
Roste na horských lesních lukách, pramenitých místech a v žlebech vysokých 
hor; v Krkonoších, kladském Sněžníku, moravsko-slezskérn Jeseníku a Beskydách. 
III. Složnokvěté artyčokovité (Cynareae). 
Rod 4Y. (Calendula^, Ringelblume) má oproti všem 
rodům následujícím na obvodě úborů květy jazykovité, plodné, uprostřed úborů 
květy trubkovité, jalové; srpovitě prohnuté nažky jsou bez chmýří. Patří sem 2 druhy: 
1. Měsíček zahradní neboli krusíček, na Moravě sluníčko (Calendula 
officinalis^ L. - obr. 753) jest jednoletá bylina s p ří m o u, nejěastěji větevnatou, 
žláznatě pýřitou lodyhou a kopinatými, poloobjímavými, oddálené zubatými až 
skoro celokrajnými listy; dolní listy jsou kopisťovité. Květní úbory rozvíjejí se od 
června do října a to v hodinách dopoledních, po čtvrté hodině odpolední opět 
Srovn. s pol. gaw^da = hvězdiiice (Aster): chorv. gavez, rus. ranflct znamená 
naši ožanku (Cynoglossum) i jiné rostliny. 
Slož. z řec. ab^v = žláza -\- ojv/.og = čnělka; máť na čnělce brada\'ičnaté žlázky. 
Jménem tím (řec. y.axa/.ía) rozuměli staří Řekové devětsil. 
Z lat. caleudae = první den v měsíci, měsíc sám, vzhledem k dlouhému 
trvání květů. — Pol. nogietek, rus. nora tk 11 vztahuje se na tvar nažek. 
Lat. o f f i c i n a 1 i s = lékárnickj". 
