573 
2. Ch. čekánek neboli jesenec^ (C scabiosa- L., C. spinulosa Roch. — 
obr. 764) jest oproti chrpě polní bylinou vytrvalou, s kolmým, čupřinatým od- 
denkem. Má přímou, hranatě brázditou, jednoduchou nebo jen v několik málo 
větví rozvětvenou lodyhu mnohem statnější nežli druh předch., a poněkud 
tuhé, mrtnaté listy rozličného tvaru : spodní jsou dlouze řapíkaté a 1 y r o v i t ě p e ř e- 
nodílné, hořejší skoro přisedlé (ale nesbíhavé), vejčité nebo podlouhlé, jednoduše 
nebo dvakráte peřenosečné o podlouhlých úkrojcích, někdy však také pouze zu- 
baté až i celokrajné. Úbory, mnohem větší a dole nadnuitější nežli u chrpy 
polní, mají zákrovní listeny (b) vroubeny širokým, černým, třásnitým okrajem 
a květy kalně nachové, zřídka bílé. O nažkách {f) platí, co pověděno u 
druhu předch. 
766. Chrpa chlumni ; 
b listen, f nažka. 
767. Chrpa laínatá ; 
b listen zákrovní, /' nažka. 
Roste na suchých, výslunných kopcích, u cest, na mezích a v křovích. Kvete 
v měsících letních. 
3. Ch. horní (C. montana L. — obr. 765) vyhání z vytrvalého, plazivéha 
oddenku lodyhu jednoduchou, lúbornou (zřídka slabě větvitou a chudoúbor- 
nou), z e 1 e n o u, i s listy tence pavučinatou. Vejčitě podlouhlé až široce 
kopinaté listy jsou nedělené a celokrajné; spodní jsou súženy v řapík, 
hořejší přisedají k lodyze a namnoze po ní kříd latě sbíhají. Veliké úbory, 
rozkvétající v červnu a červenci, mají zákrov složen z listenů (^), z nichž vnější 
jsou široce vejčité, vnitřní podlouhlé, oboje však s černohnědým, suchomázdřitým, 
hřebenitě pilovitým okrajem. Obvodové, paprskující květy jsou jasně modré^ 
květy v terči fialové. Nažky (/) mají chmýr několikrát kratší nežli jsou samy. 
*) Srovn. s pozn. M na str. 570. — -) Připomíná poněkud hlaváč (Scabiosa, str. 370). 
