581 
Rosta planě v jižní Evropě, pěstuje se místy jako rostlina léčivá a zřídka 
zplaňuje. Tak pozorován byl na př. zplanělý na lukách Sadkách blíže Strahlovy 
zahrady u Jičína. Jest všecek proniknut hořkou šťávou (k ni činem), pro kterou 
požíval druhdy chvalné pověsti v lékařství. 
Rod 54. (Carduus^ Distel) má v úborech samé květy trub- 
kovité a obojaké; chmýří nažek skládá se z jednoduchých (nepérovitých, pouze 
zoubkované drsných) chlupů, srostlých na spodu v kroužek, jímž v celku 
od nažky odpadává. 
V naší květeně vyskytují se 4 druhy bodláků: 
lalůčky křídel po lodyze 
sbíhajících listů jsou od 
sebe odděleny : úbory na 
konci větví jednotlivě 
úbory přímé; lodyha | 
až nahoru křídlatá | obecný 1 . 
úbory uící, vonné; lod. J 
nahoře nahá ) 
iiící 2. 
lalůčk}’ křídel po lodyze 
sbíhajících listů nejsou od 
sebe oddělen}’ ; úborů b}^- 
vá obyčejně několik těsně 
vedle sebe 
bylina dvouletá; spod- í 
ní listen}’ zákrovní asi ' kadeřavý 3. 
4krát kratší vnitřních ( 
byl. vytrvalá ; spodní li- ( 
steny zákrovní skoro c lopuchovitý 4. 
tak dlouhé jako vnitřní [ 
1. Bodlák^ obecný (Carduus^ acanthoides^ L., Stacheldistel — obr. 776) 
jest dvouletá bylina s vřetenovitým kořenem a větvitou, až 1 m vysokou lodyhou. 
Střídavé, podlouhle kopinaté, přisedlé listy sbíhavé po lodyze křídlatými, od sebe 
oddělenými, trnitými lalůčky, jsou obyčejně lysé, hluboce peřenoklané, vlnitě zpro- 
hýbané a na koncích uštů pichlavě ostnité. Prostředně veliké, kulovaté úbory sedí 
jednotlivě a přímo na koncích křídlatých větví. Mají střechovitý zákrov složen 
z čárkovitě kopinatých, pichlavým ostnem zakončených listenů, štětinaté lůžko 
a vesměs plodné květy {F) s trubkovitými, v 5 úzkých cípů rozeklanými korunami 
barvy nachové, zřídka bílé. Nažky (/) jsou věnčeny chlupovitým, jednoduchým 
chmýřím, které na spodu srůstá v kroužek. Pomocí tohoto chmýří roz- 
náší vítr zralé plody po okolí; narazivše na nějakou překážku, oddělují se nažky 
od chmýří a padají k zemi. Proto prý — dle pozorování Kernerových — 
bodlák tak často roste u zdí a plotů. 
Opylení jest téhož způsobu, jak vysvětleno ve znacích povšechných na str. 389. 
Roste hojně, někdy hromadně v plotech, světlých křovinách, na rumištích 
a u cest. Kvete od července až do podzimu. 
2. B. nící (C. nutans L. — obr. 777) má oproti b. obecnému jedno- 
duchou nebo chudovětvitou lodyhu (i s větvemi) pod úbory nahou (bez kří- 
dlatých lalůčků), obyčejně běloplstnatou ; sploštěle kulaté úbory, obsahující nachové, 
zřídka bílé květy medové vůně, mnohem větší, nejčastěji nící; a bodlinaté 
listeny zákrovu ohrnuty nazpět. Ostatně jest lodyha v dolejší a prostřední 
číisti sbíhavými listy laločnatě křídlatá, ostnitá a listy jsou zcela podobné jako 
u b. obecného. 
Jest dvouletý. Roste na suchých kopcích, mezích a ů cest. Kvete hlavně v 
měsících letních. 
') Podobně slově i v jiných řečech slovan., na př. rus. 6 o.i H k 7., chorv. b o d e 1 ik a atd. 
-) Jest staré lat. jméno bodláku (od carere = škrábati). 
'b Z řec. ay.arOn = trn -J- -eibřjg = podobný. 
