582 
3. B. kadeřavý (C crispus L. - obr. 778) liší se od b. obecného tím, 
že má podlouhlé až podlouhle kopinaté listy mělčeji peřenoklané až cho- 
botnatě zubaté, na rubu b ěl o plstnaté, po kraji s tenkými ostny a tuhými 
brvami, sbíhající po lodyze útle ostnitými, laločnatými křídly souvislými. Vejčité 
úbory jsou o něco menší a bývá jich často několik pohromadě na koncích větví 
nahloučeno v hustém chocholíku. Zákrovní čárkovité, zašpičatělé listeny na ze- 
vnějšek stále se zmenšují, tak že nejspodnější jsou asi 4kráte kratší vnitřních. Květy 
jsou světle nachové, zřídka bílé. 
776. Bodlák obecný; 
F kvét, f nažka s odpadlým chmýrem. 
777. Bodlák iiící. 
Jsa druhem 21etým jako oba předch., roste nejraději ve vlhkých křovích, 
u potoků, v hájích, příkopech a mýtinách, zejména v severní polovině Cech jakož 
i na Moravě a ve Slezsku. Kvete v červenci a srpnu. 
4. B. lopuchovítý (C. personata^ J^cq., Arctiuin- peisoiiata L. — obr. 779) 
jest oproti všem třem předcházejícím druh vytrvalý, s plazi vým, větvitým od- 
denkem. Má přímou, až 1 Yg vysokou, namnoze víceúbornou, trnitou, vlnatou, 
pod úbory až běloplsCnatou, po celé délce listnatou lodyhu, listy dolejší hluboce 
peřenoklané o podlouhlých, laločnatých úkrojcích ])ostranních a velikém úkrojku 
konečném, listy prostřední a hořejší nedělené, vejčitě kopinaté, bodlinatě pilovité, 
úzkými kraji sbíhavé, tak že lodyha je slabě laločnatě křídlatá, jen zřídka skoro 
bezkřídlá. Na rubu jsou listy více méně pavučinatě běloplstnaté. Kulovaté úbory, 
') Jménem personata rozuměl Plinius nějaký veliký druh lopuchu. 
-) Viz pozn. na sir. 569. 
