589 
listy jsou podlouhlé a zpeřeně rozděleny v kopinaté, ostnitě pilovité úkrojky ; spodní 
sužují se v křídlatý řapík, ostatní však isou přisedlé a malými oušky poloobjí- 
mavé, nesbíha.vé; čím výše jsou listy menší a jednodušší, posléze úzce kopinaté, 
nedělené. Zákrovy dosti velikých úborů skládají se z listenů vejčitě kopinatých, 
z nichž vnitřní bývají na konci fialově zbarveny. Koruny jsou nachové. 
Patře květeně Evropy jižnější a západnější, byl na stanovisko svrchu uvedené 
patrně zavlečen cizími semeny. Kvete v červenci a srpnu. 
8. P. nízký (C. acaule^ All. — obr, 787) 
vyhání z vytrvalého, krátkého oddenku růžici po- 
dlouhlých, roztroušeně srstnatých, ostatně lysých 
listů rozeklaných až skoro po střední nerv v ko- 
sníkovité, namnoze vlnitě zprohýbané, 2 - Sklané, 
silnějším trnem zakoněené, po krajích ostnitě brvité 
úkrojky. Ve středu této růžice spočívá na zcela 
krátké lodyze jediný úbor; zřídka bývá lodyha 
na 4-15 cm prodloužena, ale při tom jednoúborná, 
jen někdy 2 — Súborná. Lodyžní listy shodují se 
úplně s listy přízemními a súžují se vesměs 
v ne sbíhavé řa p í ky. Veliké úbory, rozkvétající 
od ěervence do září, mají vejěitý zákrov složen 
z kopinatých, lysých, přitisklých, krátce hrotitých 
listenův a obsahují květy barvy nachové, zřídka 
bledě pletní nebo bílé. 
Roste na vlhkých lukách, travnatých stráních 
a po krajích lesů zejména v severnější polovině 
Čech. Na Moravě jest velice vzácný ; byl tam pouze 
pozorován mezi Vsetínem a Rožnovem. Ze Slezska 
se neuvádí. 
9. P. zelinný (C. oleraceum Scop. — obr. 
788) poznává se ode všech předch. pcháčů na 
první pohled dle dvou věcí: má úbory ob a 1 en y, 
zvláště s poěátku, bledozelenými listy a 
květy bledožlutavé. Jest vytrvalý druh s vál- 
covitým oddenkem, přímou, 6-15 dm vysokou, 
rourovitou, i s listy lysou, žlutozelenou lodyhou 
a vejčitými, špičatými, většinou nedělenými, jen 
hrubě pilovitými a při tom ostnitě brvitými listy, 
které k lodyze přisedají a namnoze ji širokými 
laloky objímají. Dolejší listy však jsou obyčejně 
peřenoklané až peřenodílné a súžují se v řapík. 
Úbory, rozvíjející se v červenci a srpnu, jsou 
namnoze po několika nahlouěeny na konci lodyhy a větví; zákrovy jejich 
skládají se z listenů kopinatých, měkkoostnem zakončených, na konci jtrochu od- 
stálých, bledozelených. Vedle obyčejných květů bledožlutavých vyskytují se (ovšem 
velmi zřídka) květy kalně nachové. 
Opylení obstarává normálním způsobem hmyz (viz str. 389). Zvláštní zmínky 
zasluhuje, že květy navštěvovány bývají velmi ěasto žluťáskem řešetláko- 
V ý m (Colias rhamni), jehož rub křídel — a jen ten jest viděti, když motýl sedí 
- nápadně se shoduje s barvou květů a nejhořejších listů. Aby byla podobnost 
ještě nápadnější, jsou křídla na rubu žilkována a protažena v ostré cípy, takže se- 
dícího motýla na úboru mezi nejhořejšími listy nelze téměř ani pozorovati. 
9 Lat. a c au lis = bezlodyžiiý. 
786. Pekáč rozeklaný neboli 
liliznatý. 
