594 
chobotnatě zubatá a trnitá, jest nejen chrániti rostliny od některých býložravých 
zvířat, nýbrž též sváděti dešťovou vodu jako po žlábcích ke kořeni. Listy lodyžní 
jsou mnohem menší a užší listů přízemních, ostatně však jako křídla chobotnatě 
zubaté, trnité a pavuěinatě šedoplsťnaté. Veliké, ploše kulaté úbory mají střechovitý 
zákrov složen z úzkých, ostnitě zakončených listenů, z nichž spodní odstávají. 
Lůžko (/) není porostlo štětinatými chlupy jako u bodláků, pcháéův a ostropestřce, 
nýbrž ďupkováno hlubokými důlky s třepenitě zubatými okraji. Černé kvítky {F), 
vězící spodinami semeníků v důlcích, mají 
dlouze trubkovité, nahoře zvonkovitě roz- 
šířené, hluboce pětiklané koruny barvy 
světle nachové, zřídka bílé a dospívají 
793. Ostropestřec obecný; 
F květ, f nažka. 
794. Ostropes neboli trubil; 
F květ, t část lůžka, f nažka s odpadlým chmýrera ; L spodní list. 
v hnědé, smáčknuté 4hranné nažky (/), věnčené na vrcholku chmýrem z brvi- 
tých, na spodu v blánu spolu srostlých chlupů. 
Opylení jest téhož odchylného způsobu jako u chrpy polní (str. 572). 
Roste na pustých, kamenitých kopcích, u cest, na rumištích a v plotech. 
Kvete od července do podzimu. 
Dříve užívalo se byliny této v lékařství a dosud potírají si venkované rány 
šťávou vymačkanou z čerstvých listů. Mladých kořenů, pupenů a lůžek možno 
požívat! jako salátu. 
f^od sS. Pu (Carlina, Eberwurz) liší se s násl. rodem ode 
všech předch. rodů artyčokovitých tím, že má na lůžku mezi květy tuhé plevy. Oproti 
