603 
jednoleté byliny s větevnatýini lodyhami, 1 ic h o z p e ř e n ý mi listy a úhlednými 
úbory, jež spočívajíce jednotlivě na konci Icdyhy a větví, mají válcovité nebo zvon- 
kovité zákrovy tvořené jedinou řadou spolu více méně srostlých 1 i s t e n úv 
a obsahují v terči květy obojaké, trubkovité, na obvodě pestíkové, široce jazykovité, 
paprskující, barvy žluté, oranžové až hnědočervené a při tom aksamitově lesklé. 
Kvetou od července až do podzimu. 
b) A. rozkladitý (T. patulus L. — 
obr. 805 B) — má lodyhy trochu nižší, i s roz- 
kladitými větvemi namnoze fialově nebo hnědo- 
806 . Aksaiiiitiiík znamenaný. 
červeně naběhlé, pilovité lístky lichozpeřených 
listů čárkovito-kopinaté, stopky pod úbory 
jen nepatrně ztloustlé a obvodové květy 
namnoze žluté až hnědočervené. 
Jsouce domovem v iNIexiku, bývají často pěstovány zvláště v selských zahradách 
pod jménem sametek, tureckých nebo indických karafiátů a afrikánů 
Nejoblíbenější z nich jsou: 
a) Aks. přímý (Tag. erectus L. 
— obr. 805 A) — mívá přímé, silné lodyhy 
až 80 em vysoké, i s větvemi obyčejně 
hladké, zelené, lístky lichozpeřených listů 
kopinaté, jemně pilovité až skoro celokrajné, 
stopky pod úbory kyjovitě ztloustlé, květy 
barvy žluté nebo oranžové. 
807 . Ostalka (Zinnie). 
c) A. znamenaný (T. signatus Bartl. — obr. 896) — má bohatě rozvět- 
venou lodyhu v tenké, štíhlé větve, lichozpeřené listy o lístcích podlouhle čárkovitých, 
vykrajovaně pilovitých a velice četné úbory, které oproti úborům obou druhů 
předch. jsou mnohem menší a mají na obvodě (v paprsku) namnoze pouze 5 zlato- 
žlulých, na spodině často aksamitově nachových až hnědých kvítků jazykovitých. 
6. Ostalka neboli zinnie ozdobná^ (Zinnia^ elegans Jacq., die Zinnie — 
obr. 807) jest jednoletá květina s přímou, namnoze vidličnatě přímovětevnou, 
as Y.2 m vysokou lodyhou a vstřícnými, objímavě přisedlými, vejčitými, celo- 
krajnými, drsnými listy. Úhledné úbory, spočívající jednotlivě na konci lodyhy 
9 Ku poctě J. Boh. Zin 11 -a, prof. v Góttinkách; zeníř. r. 1759. 
