604 
a větví, mají střechovitý zákrov z širokých, tupých, po kraji černě vroubených li- 
stenů, z nichž vnější jsou mnohem kratší vnitřních. Kvítky sedí na kuželovité 
vyvýšeném lůžku; vnitřní jsou obojaké, trubkovité, barvy nachové, vnější pestí- 
kové, jazykovité, paprskující, barev rozmanitých. 
Pocházejíc z Mexika, pěstuje se ještě s jinými druhy zinnií v četných od- 
růdách pro okrasu. Kvete od června až do podzimu. 
7. Jiřinka^ měnivá (Georgina^ variabilis Willd., Dahlia^ variabilis DC., D. pin- 
nata^ Cav., die Dahlie - obr. 808) má při oddenku vřetenovitě ztloustlé kořeny (R) 
a přímou, až přes 1 m vysokou, lysou, větevnatou lodyhu se vstřícnými listy, které 
jsou namnoze lichozpeřené, skládajíce se z 3 — 7 vejčitých, vroubkované pilovitých 
lístků, z nichž konečný bývá největší; nejhořejší listy však bývají jednoduché. Veliké 
úbory, spočívající jednotlivě na koncích větví, jsou v poupatech nící, rozvivše polo- 
nící; mají 2řadý zákrov o vnitřních listenech blanovitých, vnějších lupenovitých. 
Vnitřní květy jsou obojaké, s korunami trubkovitými, barvy žluté, obvodové jsou 
pestíkové nebo jalové, s korunami jazykovitými, paprskujícími, barvy šarlatově 
červené. U pěstovaných odrůd mívají však všecky květy koruny jazykovité, kornou- 
tovitě svinuté, barev nejrozmanitějších. Smáčknuté nažky jsou bez chmýří. 
Roste planě ve střední Americe, odkudž ji poprvé r. 1784. Vincent Cer- 
vantes, ředitel botanické zahrady v Mexiku, zaslal do Madridu tamějšímu správci bot. 
zahrady, Cavanillovi, jenž ji r. 1791. popsal a pojmenoval dle L i n né o va žáka, 
9 — ') Viz konec textu. 
9 Lat. piniiatus = zpeřený. 
