612 
3. Ř. trnitá (X. spinosum L. - obr. 818) poznává se od obou předch. 
nejsnáze po žlutavých, většinou trojklaných trnech, které vyrůstajíce 
po obou stranách řapíků, snadno by se mohly s morfologického stanoviska pova- 
žovati za přeměněné palisty, jako jsou u trnovníku. Jsou to však ztrnovatělé listy oněch 
úžlabních větévek, které vyrůstají z paždí normálních listů ; ale ovšem listy na 
těchto úžlabních větévkách nejspodnější a tak hluboko posunuté, že se zdají vy- 
růstat! z osy hlavní. Ostatně jest ř. trnitá by- 
lina jednoletá, 3 - () dm vysoká, mající řa- 
píkaté, na rubu šedoplsťnaté listy, 
jejichž čepel jest . rozeklána ve 3 laloky, 
z nichž prostřední jest nejdelší — řidčeji 
818 . Repeň trriilá. 
819 . A^nbrosie pelyňkolistá ; 
F květy prašníkové, podélný řez květem peští kovým. 
jsou listy nedělené. O zelenavých drobných kvítcích jakož i plodech platí, co po- 
věděno u ř. obecné; zobánky plodní jsou však velice nestejné a větší z nich 
vybíhá v šidlovitý osten. 
Kvete v touž dobu a^ roste porůznu na podobných stanovištích jako ř. obecná 
hlavně v sev. polovině Čech a roztroušeně skoro po vší Moravě. Dle Ascher- 
sona jest domovem v jižní Americe, odkudž se dostala nejprve do Španěl. Ze 
Španěl rozšířila se pak ovčí vlnou po ostatní Evropě a místy zdomácněla. I< nám 
byla zavlečena nejspíše uherskými bagouny z jihových. Evropy a to asi před 
80 lety; na Moravě byla poprvé pozorována r. 1844. 
