10 
rostliny skoro týž význam jako tři semena jednokelná, v různých polohách na 
větev stromu přilepená. 
Zajímavo též sledovati postup, jakým mladičká rostlinka se vyvíjí (obr. 9). 
Ze semena, přilepeného lepkavou massou (m) na vhodnou větev, vyroste v květnu 
klíček, který unikaje před sluncem, leze do štěrbin borky (/). Proniknuv k živé 
vrstvě kůry, rozšíří se na konci v tak zv. podpůrnou desku ( 2 ) a setrvá v tomto 
stavu až do příštího roku, kdy obal semenný od něho odpadne. Má tudíž mladinká rost- 
linka v prvním roce tvar jednoduchého kořínku na spodu terčovitě rozšířeného. 
Druhého roku podpůrná deska ještě více se rozšíří, pletivo korové počne pod ní 
měknouti a ze středu jejího vyroste kuželovitý kořínek (obr. 10 B). Proniknuv 
celou korou, tento kořínek rozvětvuje se v zelenavé provazce (haustoria prvotná 
— obr. 9 č. 4), které se táhnou mezi korou a dřevem, vystřebávajíce z hostitelky 
výživné látky v těchto místech zvláště hojně nahromaděné. Později vysílají zele- 
navé provazce ze spodní strany do dřeva četné ssavé kořínky (haustoria druhotná - 
obr. 10 A), čímž jest 
existence cizopasnice za- 
jištěna. 
Na druhém konci, 
s něhož obal semenný 
odpadl a dělohy zaschly, 
vyrostou z konečného 
pupenu ve 2. roce dva 
listy (obr. 9 č. 3). Ve 
třetím roce vyroste z paž- 
dí každého listu nová 
větévka se dvěma listy na 
koncích, z jejichž úžlabí 
následujícího roku opět 
nové větévky vyrůstají, 
a tak to pokračuje. Po- 
něvadž každého roku 
přibude lodyze jen o jeden 
stupeň rozvětvení, možno 
dle toho odhadnouti 
stáří rostliny. Ve 4. roce 
objeví se na rostlině 
první květy. 
Na konec dlužno podotknouti, že na haustoriích prvotných vznikají pupeny, 
které prorážejíce kůru, vzrůstají v nové rostliny. Tím může na větvi kolem místa, 
na něž přilepeno bylo semeno jmelí, vzniknouti znenáhla celý trs rostlin. 
Jmelí poutalo od dávných dob pozornost člověka snad právě proto, že 
rostouc v korunách stromů, zdálo se býti sesláno přímo od bohů s nebe. Z téže 
příčiny asi připisována mu byla v starých dobách nejen zázračná moc léčivá, 
nýbrž i moc kouzelná. V bájesloví všech starých národů hraje často důležitou 
úlohu. Persefone na př. otvírá větévkou jmelí brány podsvětí a také Aeneáš 
vstupuje do podsvětí s ratolestí tohoto kříčku. Zvláštní úcty požívalo však jmelí, 
zejména rostlo-li na dubech, u starých národů keltických a germánských. O kel- 
tických druidech vypravuje Plinius (XVI. 44), že konali pod dubem, na němž 
spatřili jmelí, zvláštní pobožnost; po té vylezl kněz v bílé roucho oděný na strom 
a uřízl jmelí zlatým srpem. Věřiliť, že nápoj 7 takového jmelí připravený má 
zázračnou moc a pomáhá proti otrávení. Také staří Čechové, dle zprávy Štít- 
ného, jmelím (stienkou) čarovali. 
1 1 . Ochmet evropský : 
větévka s květy, />’ větévka s mladými plody ; F květ prašnikový, F y kv. 
pes tikový :/ plody. 
