22 
Neúhledné kvítky, objevující se v měsících letních, sedí v úžlabí jednoho, 
řidčeji několika listů toho kterého přeslenu (V); některým přeslenům vsak chybějí. 
Jsou jednodomé: Prašníkové (F a obr. 26 A) mají jednoduché, 10 — 1 2dílné, 
bělavé okvětí (o) — jež někteří morfologové ani za okvětí neuznávají, považujíce 
je za zákrov — a 10 — 12 extrorsních prašníků (a, 03 ), směstnaných hustě vedle 
sebe bez určitého pořádku na lůžku. Pestíkové květy {F A a obr. 26 B) mají 
zelenavé okvětí (o) a svrchní semeník, jenž, tvořen jsa jediným plodolistem, 
prodlužuje se na vrcholku v jednoduchou ěnělku a obsahuje uvnitř jediné, zhora 
dolů zavěšené vajíčko. Oboje květy jsou na rostlině v neurčitém pořádku, nicméně 
pestíkových květů bývá mnohem méně nežli prašníkových a sedí většinou v paždích 
přeslenů spodnějších. 
Plod (/) jest podlouhle vejčitá nažka, protažena na vrcholku v dlouhý hrot 
(zdéli nebo i delší samého plodu) a ozbrojena na spodu dvěma dolů sehnutými 
ostny, jimiž zakotvuje se pevně v bahně, aby nebyla při klíčení proudem vody 
smýkána. Semena jsou zajímavá tím, že mezi dvěma velikými dělohami jest mnoho- 
listý pupen, jehož 2 nejspodnělší listy stojí s dělohami v kříži, tak že se zdá, jako 
by tu byly dělohy 4 (/?). 
Růžkatec jest jediná naše rost- 
lina, jejíž opylení bývá zprostřed- 
kováno vodou. Zralé prašníky od- 
dělují se totiž od květů v a majíce 
na vrcholku kypré, vzduchem na- 
plněné pletivo, vyplovou na povrch 
vody, kde hojný pyl vysypou. Jsa 
stejné specifické váhy s vodou, pyl 
plove ve vodě — která oproti pylu 
rostlin pozemních nikterak mu ne- 
škodí - až dostane se k dlouhým 
čnělkám, jež nemajíce vlastních blí- 
žen, jsou kolkolem lepkavé a na 
celém povrchu schopny opylení. 
Jest dosti rozšířen ve stojatých a mírně tekoucích vodách. 
2. Růžkatec hladký (C. submersum 1 L. — obr. 27) má oproti druhu předch., 
jemuž velice se podobá, jasněji zelené listy 2— 3 krátě vidličnatě rozděleny ve 
*) Lat. submersus = potopený. 
