26 
zvláště na vyniklých nervech, přitiskle chlupaté; na líci pak mívají (ač zřídka) 
černou skvrnu. Rozkousány byvše chutnají listy mdle. 
Pochvy listové mají blanovité botky, které jsou mnohem delší pochev a 
lodyhu kolkolem objímají. S rnorfologického stanoviska dlužno považovati botky 
za palisty, jež svými okraji srostly v trubku. Na hořejším okraji jsou botky 
u tohoto druhu lysé nebo porostlé kratičkými, jemnými brvkami. 
F, F x květy, 5" podélný řez semenem, L kousek listu ze 
spodu (zvětš.). 
hnědá, čočkovitá, na plochách vtisklá naž 
okvětím. Klíček jest v ní uložen stranou 
Drobné kvítky (F, I]) vyrůstají 
od června do září v chudých sva- 
zečkách z paždí nepatrných, blano- 
vitých, kornoutovitých listenů (srovn. 
s obr. 34 K), skládajíce h u s t é, v á 1 c o- 
vité, 1—3 cm dlouhé klasy, jimiž 
lodyha a větve se zakončují. Mají 
nažloutlé, nazelenalé, bělavé nebo 
narůžovělé, hluboce 5klané (řidčeji 
30. Diagram kvetu blešníku ; 
A kousek lodyhy truskavce, b botka. 
4 klané) okvětí, obyčejně šest vol- 
ných, ke spodině okvětí přirostlých 
tyčinek - ve dvou kruzích : ve vněj- 
ším 5, s introrsními prašníky, ve 
vnitřním pouze jednu, s extrorsním 
prašníkem (obr. 30) — a svrchní, 
vejěitý, na spodu kruhem drobných 
žlázek obklopený, 2ělenný semeník, 
jehož čnělka rozděluje se nahoře 
ve dvě hlaviěkaté blizny. Plod jest 
a, zaobalena všecka vytrvalým 
vedle bil ku (s). 
Zvětšujícím sklem možno skoro vždy pozorovati na stopkách klasů i 
květů, i na vnější straně okvětí drobounké, žluté žlázky, které jiným, 
podobným druhům chybějí. 
Opylení homogamických květů jest jednak xenogamické hmyzem, jednak 
autogamické. anyť některé tyčinky ohýbají se dovnitř, tak že prašníky jejich se 
setkají s bliznami a je zúrodní. 
Roste hojně, obyčejně pospolitě, na návsích, v příkopech a jako obtížná 
plevel na vlhkých rolích. 
Šťáva, vylisovaná z lodyhy a listů, dává s kamencem žluté barvivo. 
