29 
5 . Rdesno řidkokvšté (P. mite 1 Schrank, P. laxiflorum 2 Weihe - obr 34) po- 
dobá se též velice pepř ní ku, majíc podlouhle kopinaté listy a tenké, řídko- 
kv ěté, doleji přetrhované, nící klasy, jejichž stopky tak jako stopečky květů jsou 
hladké. Od peprníku poznává se však těmito znaky: listy jeho, súžené v řapík, 
chutnají mdle (nikoli ostře peprně) ; botky, mnohem delší listových pochev, jsou 
přitiskle srstnaté, po kraji dlouze brvité; kornoutovité, šikmo ufaté listeny, 
z jejichž paždí vyrůstají kvítky po 1— 3 , jsou ztuha brvité; a okvětí dosti 
veliké, s počátku bělavé, pak červenavé, na spodu zelené, jest 5 klané, namnoze 
hladké, bez žlázek. Podlouhlé, okvětím zcela zaobalené nažky jsou nezřetelně 
tečkované, málo lesklé; klíček leží v nich po straně bílku. Od rd. menšího 
liší se tento druh hlavně tím, že má lodyhu přímou a ve květech po 6 tyčin- 
kách. Nejspodnější dva svazečky kvítků vyrůstají obyčejně z paždí malinkých lupenů. 
Jsouc jako všecky druhy předch. bylinou jednoletou, roste v příkopech, v křo- 
vištích a na vlhkých lukách hlavně ve střední, východní i jižnější Moravě; v Cechách bylo 
pozorováno pouze ve vých. a středním Polabí. Kvete jako oba předch. od července 
do září. 
Kerner je považuje za míšence peprníku a červivce (P. hydropiper — 
persicaria). 
Pozn. V okolí Kroměříže byl pozorován mezi rodiči míšenec rd. červivce 
s rd. řídkokvětým (P. persicaria-mite). 
'i Lat. mi tis = mírný, vzhledem ke mdlé (nikoli palčivé) chuti listů naproti peprníku. 
Slož. z lat. laxus = uvolněný -j- flos = květ. 
