34 
10. R. plotní neboli povleka (P. dumetorum 1 L. - obr. 40) podobá se opletavou 
lodyhou, trojhrannými, střelovitými listy a zelenavými kvítky, vyrůstajícími z paždí 
listů, rd. svlačcovému, má však lodyhu více oblou, stopky květní delší než 
okvětí na plodu a nažky (/) zlatolesklé, hladké. Kromě toho jsou vnější 
3 cípy okvětní blanovitě kříd latě ( F ) a stopky květní článkovány pod pro- 
středkem, kdežto u rd. svl ačcovéh o jsou stopky článkovány blízko pod okvětím. 
Roste nejraději v plotech a křovinách. Jest bylina 1 létá, kvetoucí hlavně 
v měsících letních. 
4 1 . Pohanka ; 
F květ dlouhočnělečný ; A', kv. krátkočnělečný 
f nažka ; f x příčný řez nažkou. 
11. Pohanka 2 (P. fagopyrum 3 L., 
Fagopyrum esculentum 4 Mónch., Buch- 
weizen, Haidekorn - obr. 41) má přímou, 
as V 2 m vysokou, obyčejně červeně na- 
běhlou, nahoře rozvětvenou lodyhu a srd- 
čitě střelovité, dlouze zašpičatělé listy, 
které jsou v dolejší části lodyhy řapíkaté, 
nahoře však přisedlé. Úhledné, bílé 
nebo narůžovělé, krátce stopkaté 
květy vyrůstají většinou v klasovitých 
úžlabních hroznech v hořejší části lo- 
dyhy chocholičnatě sestavených. Rozvíje- 
jíce se v červenci a srpnu, mají hluboce 
5dílné okvětí, 8 tyčinek a svrchní se- 
meník se 3 čnělkami. Pod semeníkem 
jsou poměrně veliké, do kruhu se- 
stavené žlázky, které poskytují rozmani- 
tému hmyzu medové šťávy a ten pak 
mimoděk přenáší pyl z květů krátko- 
čnělečných (Zů)na květy dlouhočnělečné 
(F) i naopak. Jevíť se ve kvěíech 
pohanky heterostylie jako na př. 
u prvosenky (str. 32. ve sv. III.). 
Trojboké, černohnědé nažky (/) jsou 
na ostrých hranách hladké a vy- 
trvalým okvětím jen ve spodní své 
třetině přikryté. Tímto znakem 
a pak tím, že klíček (ýj) leží upro- 
střed semenného bílku (nikoli po 
straně), liší se pohanka s násl. druhem 
ode všech ostatních druhů, pročež 
ji někteří považují za rod samostatný 
— Fagopyrum. 
Pohanka roste planě v Mandžur- 
sku, odkudž teprve ve středověku (asi 
v 15. století) dostala se přes Tatarsko a Rusko do střední Evropy. Starověkým ná- 
rodům evropským nebyla známa. Pěstuje se jako jednoletá hospodářská plodina ze- 
jména v krajinách písečnatých, v naší vlasti nejvíce na Valašsku. Zřídka a jen 
pomíjivě zplaňuje. Z moučnatých nažek dělají ve mlýnech „ pohankovou krupici" 
(na Valašsku „pohankovou kaší" zvanou), ze které se připravují rozmanité výživné 
’) Lat. du metům = křoviště. 
2 ) Ukazuje jako rus. rpeinxa, pol. p o g a n k a neboli hreczka, chorv. hajdiua, 
něm. Haidekorn na cizí (= pohanský) původ. 
3 ) Má trojhranné nažky jako buk (= fagus, cprjyóg ), jichž užívá se na mouku a 
krupici jako zrn pšenice (= Jívgóg). 
4 ) Lat. e sculen tus = jedlý. 
