38 
1. Šťovík obecný (Rumex acetosa 1 L., Sauerampfer — obr. 45) vyhání z vytrva- 
lého oddenku přímou, 3-7 dm vysokou, podél rýhovanou, víceméně ojíněnou, na spodu 
ěervenavě naběhlou lodyhu. Listy trochu dužnaté, na povrchu krátce mrtnaté mají 
na spodu blánovité,po kraji dlouzetřásnité botky (b), jimiž lodyhu těsně objímají. 
Morfologický význam botek, které i u ostatních druhů šťovíku se vyskytují, byl vysvětlen 
u b lesní ku (str. 26). Spodní listy jsou dlouze řapíkaté, s vejčitě podlouhlou, 
celokrajnou, na konci špičatou, dole střelovitě vykrojenou čepelí; čím výše jsou 
řapíky listů kratší a čepele užší, až posléze listy k lodyze přisedají, střelovitými 
laloky ji objímajíce. Nahoře rozvětvuje se lodyha latovitě v několik větví, po jejichž 
stranách vyrůstají v květnu a červnu svazečky drobných, dvoudomých (zřídka 
jednodomých) kvítků. 
Složení kvítků (obr. 45 a 46 F, F^), spočívajících na tenkých, červených stopečkách, 
jest takové: V zeleném, víceméně načervenalém okvětí — které se skládá ze 6 lístků: tří 
vnějších menších, tří vnitřních větších — jest buď 6 tyčinek (F) nebo svrchní 
semeník (F t ). Tyčinky, stojíce vždy po dvou před vnějšími lístky okvětními 
(obr. 46 B), ukazují na to, že vznikly rozdvojením z původních tří vnějších ty- 
činek, co zatím vnitřní tyčinky byly potlačeny; prašníky jsou introrsní. Semeník 
jest tvořen třemi plodolisty (obr. 46 A), obsahuje jediné vajíčko a nese na 
vrcholku tři červené, štěti čkovité, poměrně veliké blizny (obr. 45 F í , obr. 46 F, /j). 
46. Diagramy a rozbor květů šťovíku obecného'. 
A diagr. květu pestikového, B diagr. kvetu prašníkovébo. — F květ, kdyby byl obojaký, F x podélný řez tímže ; 
f podélný řez plodem 
Opylení děje se hlavně větrem. K tomu cíli jsou nitky tyčinek velice jemné 
aby prašníky i mírným vánkem mohly býti uváděny v pohyb a vysypávaly pyl, 
jejž štětičkovité blizny sousedních rostlin snadno zachycují. Řidčeji přenáší pyl 
z květu do květu hmyz. 
Když byly blizny zúrodněny, vyvinuje se ze semeníku trojhranná nažka (/). 
Při tom ohrnují se tři vnější lístky okvětní nazpět, kdežto ostatní tři lístky vnitřní 
— zvané krovky — značně se zveličivše, přiloží se těsně k nažce a jsouce širší 
než nažka, tvoří na ní svými ohnutými okraji tři křídla. Ostatně jsou krovky 
blánovité, srdčitě okrouhlé, celokrajné, po kraji růžově zbarvené a mají na 
dolejšku malou, dolů sehnutou, žlutozelenou šupinku. 
Dozravše odtrhují se nažky i s krovkami od stopek a vítr, o křídla jejich 
dobře se opíraje, roznáší je pak po okolí. 
Roste hojně na lukách, pastvinách a polích, zvláště v jetelištích, tak že 
se často od něho již zdaleka červenají. 
*) Chutná jako ocet (= acetum); acetosus = kyselý. 
