44 
10. Š. koňský (R. hydrolapathum 1 Huds. — obr. 54) náleží k druhům 
nejstatnějším., neboť přímá, rozbrázděná lodyha jeho bývá až jako palec tlustá a 
dosahuje i 2 m výšky. Listy jsou po kraji vlnoví tě útle vroubkované, ale ploché 
(nikoli kadeřavé), namnoze přitloustlé, šedozelené, dolejší značně ve- 
liké, až 3 dm dlouhé, elliptičné nebo podlouhle kopinaté, v řapík súž e né, hořejší 
mnohem menší, kopinaté. Nahoře se lodyha latovitě rozvětvuje ve větve dosti 
hustě porostlé bezlistými lichopřesleny dlouze stopkatých, převislých, obojakých 
kvíků ( F ). Vejčitě trojhranné, obyčejně celo kraj né nebo slabě vroubkované 
krovky (/) mají všecky (nebo alespoň dvě) po vypuklém, červenavém mozoulku. 
Stopky plodní jsou zřetelně článkovány. 
Roste u vod a v bařinách nížiny polabské, v poříčí Ploučnice, Teplicko-Ža- 
tecku, Krumlovsku v jižní i střední Moravě a ve Slezsku Těšínském. Kvete v čer- 
venci a srpnu. 
Kořene užívalo se dříve v lékařství a zvěrolékařství. 
ii. S. největší (R. maximus Schreb. — obr. 55) podobá se vnějškem druhu 
předcházejícímu i následujícímu, jejichž znaky v sobě spojuje, tak že bývá také po- 
važován za jejich míšence — R. hy drolapathum-aquaticus. Lodyha jest až 
2 m vysoká a nahoře se latovitě rozvětvuje. Přízemní listy (L) mají podlouhlé, špi- 
čaté nebo tupounké, až přes 4 dm dlouhé, na dolejšku 1 — 2 dm široké, po kraji vlno- 
vite, na spodu nestejně zaokrouhlené nebo šikmo srdčité čepele a silné, až 4 dm 
1 ) Slož. 7. řec. vdcoo = voda a Aanáůov = 
šťovík, poněvadž roste nejraději u vod. 
