48 
fi) Š. Knafův (R. Knafii 1 2 Čel.) jest míšencem š. pobřežního a klub ka- 
te ho (maritimus X conglomeratus). 
y ) Š. klamný (R. fallacinus Hauskn.) spojuje v sobě vlastnosti š. pobře- 
žního a kadeřavého (maritimus X crispus). 
Z cizozemských rodů rostlin rdesnovitých dlužno uvésti zvláště reveň 2 
(Rheum, 2 Rhabarber), která se pěstuje v zahradách v několika druzích. Buďtež uve- 
deny pouze dva: 
60. Šťovík luční ; f plod. 
61. Reveň Čeřitá / F podélný řez květern, f plod. 
1. R. Čeřitá (Rheum undulatum L. — obr. 6i) — statná, as í 1 ^ m vy- 
soká bylina s řepovitě ztloustlým kořenem, velikými, dlouze řapíkatými, na spodu 
více méně srdčitými, po kraji vlnitě zprohýbanýini, na rubu vynikle žilnatými listy 
a velice bohatou latou drobných, žlutavě bílých kvítků ( F ), které rozkvétajíce v květnu 
a červnu, jsou podobného složení jako květy šfovíkův, mají však více tyčinek. 
Nažky (/) jsou trojboké, na hranách křidlaté. 
Rostouc planě v Číně a Sibiři, pěstuje se u nás spíše pro okrasu nežli pro 
užitek. Ve Francii a v Anglii pěstují ji však zvláště pro léčivý, počistivý kořen — 
»francouzskou rabarbaru« 3 , — jakož i k účelům kuchyňským, anyt jarní pazoušky 
a mladé listy pojídají se jako zelenina. 
') Ku poctě dr. Jos. Ku a fa, assisteuta bot. zahrady a českého musea v Praze; 
t 1878. 
2 ) Souvisí jako rus. peBeHb, z něhož do češtiny přijato, s lat. rheum — řec. grjov, 
grj , gá, pod kterýmž jménem již Dioscorides kořen nějakého druhu reveně uvádí. 
Staří ji prý tak zvali dle řeky Rha (nynější Volhy), z jejíhož poříčí se dostávala do 
obchodu. 
3 ) Vzniklo jako pol. rabarbar, slov. r ab a r b a r a atd. stažením rheum barbarům 
= řec. gřjov págftagoi’. 
