64 
3 . B. položený (K. prostrata Schrad., Salsola 1 prostrata L. — obr. 82) jest 
oproti oběma druhům předch. bylina vytrvalá, polokřovitá, vyhánějíc z dřevna- 
tého oddenku větší počet větevnatých lodyh, které jsou dílem položeny na zemi, dilem 
stojí přímo. Dokud jsou lodyhy mladé a zelené, jsou porostly jemnými chlupy; později 
však olysají, obyčejně červeně naběhnou a v dolejší části zdřevnatí. Listy jsou čárkovité 
až nitkovité, pýřité až šedě srstnaté, v dolejší části lodyhy ve svazečkách ( V ), nahoře 
střídavé. Zelenavé, drobné kvítky (F) sedí po 3 — 5 v paždích listů hořejší části 
lodyhy a větví. Přívěsky okvětní (/>) jsou za plodu okrouhlé, suchomázdřité, značně 
zveličelé, kolovitě rozložené. 
Roste porůznu na suchých pahorcích a cestách na Moravě: v dolním úvalu 
řeky Moravy a od užlabiny Chřibské až ku Svratce. Kvete v týchž měsících jako 
oba předch. 
83. Cukrovka : 
A kořen s přízemními !isty, B část květonosné lodyhy; A klubíčko tří plodů; 
F x řez klubkem tří kvítků ; F květ rozvitý zhora, se dvěma kvítky (/, 2) dosud 
zavřenými. 
Rod 4. Cukrovka neboli burák 2 , řepa cukrová, cvikla 3 
(Beta 4 vulgaris L., Runkelrůbe, Mangold - obr. 83) jest jednoletá nebo 2 létá 
1 ) Viz pozn. u rodu 9 . — slauobýl (Salsola), str. 75. 
2 ) Dle Jungni auna vzato z pol. burák, rus. óypaKt. Srovn. poz. 4 ) 11a str. 205. sv. III. 
3 ) Zkomoleno jako rus. CBeKaoBíma, pol. cwikla, chorv. ’d i vj a cikla, z lat. 
sicula = sicilská (rozuměj řepa). 
4 ) Nazývá se tak již u Plinia (franc. bette). Nejspíše od lat. meta = kuželovitá 
vyvýšeni 11 a, vzhledem ke tvaru dužnatých kořenů. 
