66 
y) Ř. kroužkovaná (B. zonata) — s kořenem vně červeným, na příčném 
řezu bíle a červeně kroužkovaným. 
ó) Ř. červená neboli salátová (B. rubra) — s kořenem veskrze krvavě 
červeným a listy zelenavě tmavočervenými. Pěstuje se hlavně pro účele kuchyňské ; na- 
kládá se totiž do octa a jí k masu místo naložených okurek. V Polsce z ní upra- 
vují oblíbenou polévku baršt, do které i jiné zeliny přidávají. 
s ) R. vysoká (B. altissima) — má válcovitý, vně nažloutlý, uvnitř bílý kořen 
značně veliký a nad zemí vysoko vyčnívající. Sází se hlavně pro dobytek. 
B) Cvikla 1 neboli b o t vi n a, 2 manhold 3 (B. vulg. var. cicla L.) — pěstuje 
se v některých odrůdách pro zušlechtěné listy, jež pojídají se jako špenát. 
Z živočišných škůdců cukrovky dlužno nejprve uvésti několik drobných 
červíků 4 , kteří žijí na kořenech. Jsou to: 
i. Hlístek řepový (Heterodera Schachtii Schmidt — obr. 84) — červíček 
sice zcela nepatrný, sotva 1 mm dlouhý, ale jeden z nej nebezpečnějších. Samečkové 
jeho (a) jsou nitkovití, samičky (b) vejčité. Tyto zavrtávají se pod pokožku mladých 
kořínků, způsobujíce na nich drobounké, nicméně již pouhým okem viditelné nádory (c). 
Také larvy žijí v první době pod pokožkou mladých kořínků, nadzvedajíce ji v ne- 
patrné měchýřky (q). Rostliny postižené těmito hlístky ztrácejí svěží zeleň jakož i lesk 
listův a žloutnou; kořen jejich se málo vyvinuje a podléhá snadno hnilobě. V po- 
sledních létech objevil se hlístek řepní v některých okresích Německa v takové míře, 
že se musilo od pěstování cukrovky na čas upustiti. 
o>| A kousek řepného kořínků snádoryc hlístka řepového; a sameček, b samička téhož hlístka (zvětš.) ; 
zvětš. měchýřky na Kořínku způsobené larvami hlístka řepového. — B roupice řepové v přir. velikosti. 
2. Hádátko kořenové (Tylenchus seu Anguillula radicicola Greef) — jest 
též drobounký červíček žijící ve vláknech kořínkových, zvláště mladších rostlin, od 
čehož kořínky černají a rostlinky, jsou-li ještě mladičké, hynou. 
3. Hádátko škodlivé (Dorylaimus condamni), objevené prof. přerovské školy 
hospodářské, J. Vaňhou, jest 3 — 10 mm dlouhý červíček, lišící se od obou předch. 
hlavně tím, že má dutý, zvláštním kroužkem procházející bodec, kdežto hlístkové 
řepní a hádátka kořenová mají bodce plné. Napadá též kořínky. 
4 . Roupice řepová (Enchytraeus Buchholzii Vejd. — obr. 84 B) a jiné 
druhy roupic ožírající kořínky mladších rostlin jsou oproti všem předch. červíci po- 
měrně velicí, 5 — 20 mm dlouzí, barvy bílé. 
] ) Viz pozn. 3 ) na str. 64. 
-) Souvisí jako pol. botwina, bočwina, rus. 6 ot b a, óotobb, něm. beete asi 
s lat. beta. 
3 ) Z něm. mango ld neboli manhold, jež složeno jsouc z man = muž -f - hold 
(heil) — zdravý, znamená bylinu léčivou. Užívalof se jí dříve v lékařství. 
4 ) Viz o tom více v monografii Ant. Kolárského: Škůdcové řepy cukrovky. 
Praha 1897. 
