Řád Vlil. Laskavcovité (Amarantaceae) 
jsou byliny velice podobné merlíkovitým, s nimiž je váže nej bližší příbuzenství, tak 
že je někteří botanikové ani od nich neoddělují. Mají střídavé nebo i vstřícné listy 
a drobné kvítky buď jednotlivě v paždích listů nebo nahloučeny v .klubíčkách, která 
pak skládají klasy a laty. Okvětí jest vždy suchomázdřité, nevadnoucí, ne- 
opadávající, 3 — 5dílné asedí v paždí 2—3 li sten ců (obr. 99 b a obr. 100). 
Tyčinky (v počtu 3 — 5) stojí proti cípům okvětním, jsouce buď volné nebo jedno- 
bratré. Ze svrchního, 2— 3 členného, jednopouzdrého semeníku vyvinuje se jedno- 
semenná tobolka otvírající se víčkem, nebo tenkoblanná, nepravidelně se trhající 
nažka. Semena mají klíček 'kruhovitě stočený okolo bílku jako m merlíků. 
U nás rostou pianě 3 rody: laskavec (Amarantus) a hrubozel (Albersia), 
s květy nahloučenými v klubka; a ch.ru pl a vn ík (Polycnemum), s květy jednotlivě , 
úžlabními. 
Laskavcovité 
( plod tobolka otví- /' T , - 
rající se víčkem \ * aS avec 
listů „nebo skládají plod tenkoblanná [ 
klasy: a laty nažka nepravidelně : 2. Hrubozel 
(se trhající 
květy sedí jedn o tlivě v paždích - listů { 3. Chrupí avník 
Rod i. L^askavec 1 (Amarantus, 2 Amarant) má jednodomě mnoho- 
manželné květy se suchomázdřitým okvětím nahloučeny v klubka, která sedí buď 
v paždích listů nebo skládají klasy. Plod jest tobolka otvírající se víčkem. U nás 
rostou planě 2 druhy: 
1. Laskavec srstnatý (Amarantus retroflexus 3 L. — obr. 99) výhání z jedno- 
letého, vřetenovitého kořene přímé, krátce nazpět srstnaté, na omak drsné, 
žlutavě bledozelené, 1 — 6 dm vysoké lodyhy se střídavými, řapíkatými, podlouhle 
vejčitými, celokrajnými nebo mělce vykrajovanými, na rubu hrbolatě tečkovanými 
listy. Drobné, neúhledné, zelené, jednodomě mnohomanželné květy (F, F x ) 
jsou nahloučeny v klubíčkách a ta tvoří dílem malé klasy úžlabní, dílem veliký, 
hustý, laločnatý klas konečný. Každý kvítek jest opatřen 2-3 kopinatými listenci ( b ), 
které jsou asi 2 krátě delší než okvětí (o) a zakončují se protaženým, tuhým hrotem. 
Okvětí (o) jest suchomázdřité, skládajíc se z 5 úzkých, hrotitě zakončených lístků. 
Tyčinek jest 5 postavených proti lístkům okvětním (obr. 100). Ze svrchního, 
vejčitého, trojčlenného semeníku (obr. 100) o 3 bliznách (Fj vyvinuje se jedno- 
') Jinak »kvě , t milosti« (Jungmann). Srovn. pol. kwiat milosci, chorv. dra- 
goljub, ljubocviet. Srovn. též pozn. násl. 
2 ) Od řec. á/biágavrog = nevadnoucí Q uaqaívo) = vadnu), vzhledem ku květům. Dříve 
odvozováno mylně od lat. amare = milovati -f- řec. avůog — květ. 
3 ) Lat. retroflexus — nazpět ohnutý, vzhledem ke konečným klasům. 
