96 
k oběma koncům súženými, celokrajnými listy, v jejichž paždích jsou kratičké 
vidlany drobounkých, neúhledných, jednodomě mnohomanželných kvítků 
směstnány do kulatých klubek lodyhu kolkolem objímajících. Složení kvítků jest 
takové: Květy obojaké (F) mají 4dílné okvětí, 4 tyčinky a svrchní semeník se 
1 22. Drnavec lékařský. 
F kv. obojaký, F x kv. prašníkový. F 2 kv. pestíkový. 
štětkovitou bliznou. Květy prašní kove 
(F ± ) liší se od obojakých pouze tím, že 
mají semeník zakrnělý, neplodný ; tyčinky 
jejich tak jako tyčinky květů obojakých 
stojí před ušty okvětními a jsouce s po- 
čátku svinuty dovnitř, později při nej- 
menším doteku pružně se vymršťují a 
pyl v malých obláčcích vybuchují 
(odtud druhé jméno — bouchavec). 
Květy pestíkové (i^ 2 ) mají okvětí 
baňko vité, 4zubé a v něm pouze 
semeník se stětičkovitou bliznou na 
krátké čnělce. Plody jsou nažky ukryté 
ve vytrvalém okvětí. 
Opylení děje se za ranního jitra 
podobným způsobem jako u kopřivy 
(str. 94). Aby zúrodňování pylem cizím 
bylo podporováno, dospívají blizny obo- 
jakých květů mnohem dříve, nežli se 
počnou zralé prášníky otvírati. 
Rosta hojněji v jižní Evropě, 
u nás i v ostatní střední Evropě bou- 
chavec, jak se zdá, pouze zdomácněl. 
Vyskytuje se nejraději na rumištích, 
při zdech a v křovištích, zejména 
v širším okolí pražském, Jičínsko- 
Boleslavsku, záp. Polabí a Teplicko- 
Žatecku, roztroušeně po Moravě (Miku- 
lov, Lednice, Olomouc, N. Jičín, Štram- 
berk) a kolem Opavy ve Slezsku. Kvete 
od června do srpna. 
Lékařským slově odtud, že se ho druhdy užívalo na rány a vředy. 
