Řád XI. Morušovité (Moreae) 
jsou stromy nebo kře teplejších krajin, u nás celkem zřídka pěstované, se střídavými, 
nedělenými až laločnatými listy a různopohlavními, neúhlednými kvítky velice po- 
dobného složení jaké mají kopřivy, s tím hlavním rozdílem, že okvětí pestíkových 
kvítkův uzavírající nažku p o z děj i z d u ž n a t í , tak že směstnaná, krátce' klasovitá 
květenství pestíková před- 
stavují pak složené, nepra- 
vé plody — moruše. 
Poněvadž má semeník 
oproti kopřivovitým na 
vrcholku 2 čnělky, dlužno 
za to míti, že vznikl ze 
2 plodolistů; jeden plo- 
doiist (zadní) však zakrněl 
na pouhou čnělku. 
U nás neroste z 
rostlin tohoto řádu planě 
ani jediná; některé rody 
však, zejména moruše a 
platany všeobecně se 
sázej r. 
1. Moruše 1 bílá 
(Morus 1 alba L., Maul- 
beerbaum - obr. 123) je 
známý strom s šedo- 
hnědými větvemi a 
měkkými listy, které 
mívají i na témž jedinci 
velice rozmanitý tvar: 
jsouť okrouhlé až vejčité 
a při tom na spodu více 
méně šikmo srdčité, 
některé nedělené, jiné 
mělkými až hlubokými zářezy v 2— 5 namnoze dosti nestejných laloků vykrojené; 
vždy však jsou na okraji zubatě pilovité a na líci hladké. Vzhledem k tomu, 
že bývají v choboty vykrojeny hlavně listy nejhořejší a to zejména listy na větvích 
svislých, domnívají se biologové, že choboty listových čepelí jsou k tomu, aby 
propouštěly paprsky sluneční na listy spodnější. 
123. Moruše bílá; 
A větévka s květy prašníkovými ; B pestíkové květenství moruše černe 
F, F t kvítky prašníkové, F 2 kvítek oestíkový ; p podélný řez pestíkem ; 
f plod. 
J ) J ako pol. in o r w a, chorv. m u r v a , slov. moruša, rus . m o p b a atd. od lat. morus 
= řec. (xóqov, fxóóQov, jež souvisí prý se slovem iisqos — díl, částka, vzhledem k složeným 
plodům. 
7 
