— O 9 — 
2. M. černá (M. nigra L.) má oproti m. bílé větve černohnědé, listy 
přitloustlé, na líci silně drsné, pestíková květenství (obr. 123 B) vejčitě po- 
dlouhlá mnohem delší svých stopek, okvětí na okraji i s bliznami drsně 
b rvi té a plody červenavě če rn é, mnohem větší, chuti sladce na kys lé, lahodné. 
Pocházejíc z Asie, pěstuje se zejména v jižnějších zemích spíše pro 
chutné plody nežli pro listy. Plody jedí se buď čerstvé, nebo se nakládají, anebo 
se z nich vaří syrup. Šťávou jejich zbarvují také vína. Listy nehodí se tak dobře 
za potravu hedvábníkům jako listy druhu předch.; housenky je sice žerou, ale 
předou pak hedvábí jakosti prostřední. Palčivě hořké kůry užívali a dosud prý 
užívají v Řecku proti tasemnicím. 
3. V sadech sázívá se někdy 
jako okrasný strom severoamerická 
m. červená (M. rubra L), podobná 
listem oběma druhům předch., s plody 
tmavě červenými, lahodně na- 
kyslými. Květy, rozvíjející se v máji 
a červnu, bývají často dvojdome 
i mnohomanželné. Listí nehodí se 
k živení hedvábníků, za to však vy- 
soce se cení bílé, trvanlivé dřevo. 
Z ostatních rostlin morušovi- 
tých zasluhují ještě zmínky : 
4. Broussonetie 1 neboli mo- 
ruše papírodajná, u Přešla banis 
papírodajný (Broussonetia pa- 
pyrifera Herit., Morus papirifera L., 
Papiermaulbeerbaum , Wautistrauch 
— obr. 126) — strom 3 — 10 m 
vysoký, se střídavými, řapíkatými, 
vejčitými, pilovitými nebo mělce cho- 
botnatě laločnatými, na rubu měkce 
plstnatými, velikými, až 2 dm dlou- 
hými listy a neúhlednými, dvojdomými 
kvítky, jež nahloučeny jsou v kulatých 
strboulech (květy pestíkové — K) } 
nebo ve válcovitých jehnědách (kv. prašníkové — A). Plody zvíci hrachu jsou žlutočer 
vené. Z naříznutých větví roní se bílé mléko. 
126 . Broussonetie ; 
K větévka se strboulem kvitků pestikových, F květ 
prašníkový ^zvětš.). 
Jsouc domovem ve výcli. Asii, pěstuje se někdy i u nás pro nápadné listy 
jako okrasný strom v sadech; snášít, je-li ovšem zakryta slámou, i naše zimy. Kvete 
v červnu. 
Japonci a Číňané dělají z tuhého lýka mladých výhonků tenký, ale pevný 
» čínský* papír a zhotovují rozličné tkaniny. Listí žerou housenky hedvábníka. 
5. Smokvoň 2 obecná neboli fík 3 (Ficus 3 carica 4 L., Feigenbaum - obr. 127) 
— keř nebo stromek s křivými, mléčnatými větvemi a střídavými, řapíkatými, na 
*) Ku poctě Petra Broussoneta, jenž jako franc. konsul sbíral rostliny zvláště 
na Téuerifě. Zemřel jako professor botaniky v Montpellieru r. 1807. 
*) Jako pol. smokiew, cliorv. smokva, rus. c m o k b a , CMOKOBHima atd. od 
staroslov. srn o ku. „ 
3 ) Od řec. yvxoz = ovxov, jak zvali fíkové plody již ve starém Řecku. 
4 ) t.j. z Karie (v Malé Asii) pocházející. 
7 : 
