101 
dlouhočnělečných, zúrodnění schopných, k odchovávání hmyzu však nezpůsobilých, 
poněvadž hmyz — maje krátké kladélko — nemůže dlouhou čnělkou do semeníku 
vajíčko vložiti. 
Dříve mělo se za to, že fíky, do 
nichž zalezly žlabatky, dosahují větší váhy 
a příjemnější chuti, proto uvazovali za- 
hradníci květonosné větve fíků kozích na 
fíky plodonosné, zovouce výkon tento ka- 
prifikací. Později však poznalo se, že 
kromě opylení a s ním spojeného vyvinuti 
nažek nemá kaprifikace na vzrůst a jakost 
fíků nijakého vlivu, proto se od ní dnešního 
dne v zemích fíkorodých upouští. 
Původní domov skmokvoně obecné 
jest jižní Asie. Záhy však rozšířila se 
i do jižní Evropy, kde ji od dávných dob 
hojně pěstují v několika odrůdách, pojídajíce 
chutné ovoce její buď čerstvé nebo sušené. 
Jak starobylé jest pěstování fíků, o tom 
svědčí zejména okolnost, že uvádějí se 
vedle oliv a hroznů vinných již v Písmě 
svátém a že je starověké Athény měly ve 
svém znaku. V Řecku, jmenovitě v Attice, 
bylo požívání fíků tak rozšířeno a oblíbeno, 
že zvláštní dozorcové (sykofanté) bděli 
nad tím, aby nebyly ze země vyváženy. 
K nám dovážejí se hlavně fíky sušené, 
naložené do krabic nebo navlečené na 128. Smokvoů pruznoklejná . 
tenkých proutcích do věnců. Nejoblíbenější 
jsou veliké, okrouhlé fíky smyrnské a drobné tiky marseillské. 
V jižní Evropě, na př. už kolem Bolzana v Tyrolsku, roste smokvoň též 
zplaněle. U nás vyskytuje se ovšem pouze pěstována ve kbelících, poněvadž zimy 
129. Gunnera čílská. 
nesnese; v létě však pod širým nebem vydrží. Proslulé jsou fíkovny v císařské za- 
hradě na Hradčanech a v zámku na Dobříši. Ve fíkovně dobříšské, která bývá 
