103 
dvěma věcmi jsou zajímavé: mají totiž po dvou palistech, které spolu srůstají 
v kor no u t o vi to u m a n že t k u (6) větévku kolkoiem objímajíce, a duté spo- 
diny jejich řapíků (N) úžlabní pupeny (/>) úplně uzavírají. Jednodomé, 
neúhledné kvítky, objevující se v dubnu a květnu, jsou hustě směstnány v ku- 
latých květenstvích, která sedí dosti daleko od sebe oddálena po stranách a na 
koncích tenkých, převislých, bezlistých větviček. Květy prašníkové (F) obsahují 
Jednu nebo několik tyčinek, jejichž nitky jsou zcela krátké a spojidlo mezi oběma 
pouzdry prašníkovými se nahoře klínovitě rozšiřuje; pestíkové (F t ) kv. obsahují 
několik volných pestíků a okolo nich zákrsky po tyčinkách. Oboje mají n e- 
patrné okvětí (<?) a pod ním několik šupinek (/), které někteří botanikové po- 
važují za kalich, majíce okvětí za korunu, a řadí pak ovšem platany k rostlinám 
prostoplátečným, do příbuzenstva srstkovitých nebo lomikamenovitých. 
— Plody jsou podlouhlé, jednosemenné oříšky, obalené na spodu křehkými chlupy, 
jsouce směstnány do známých kulatých strboulů, zůstávají na stromě až do jara. 
Zmínky zasluhuje, že svrchní vrstvy staré kůry kmenů i větví odlupují se 
v šupinách nebo celých deskách a že listy, mladé větévky i pupeny bývají porostlé 
rezavými, namnoze rozvětvenými chloupky (z/J, které se později tak jako chloupky 
nažek ulamují a poletujíce vzduchem mohou způsobiti nepříjemné záněty očí a 
sliznice v dutině ústní. 
U nás sázejí se pro 
rychlý vzrůst a pěkný zelený 
list v sadech a stromořadích 
nejčastěji dva druhy značně 
sobě podobné , tak že je 
Spach považuje za pouhé 
odrůdy téhož druhu, jejž zove 
pl. obecným (P. vulgaris). 
jsou to : 
1. Platan neboli vodo- 
klen západní (Platanus occi- 
dentalis L. --obr. 130) — má 
větve dosti přímé, listy 
s hnědými řapíky, na spodu 
uťaté nebo srdčité, ostatně nej- 
častěji v 5 špičatých uštů roze- 
klané; svrchní šedá kůra slupuje 
se obyčejně v menších šupinách. 
Pochází ze sev. Ameriky. 
2. P. východní (P. orientalis L.) - má větve rozložené, listy se žele- 
li ý m i řapíky, na spodu klínovité, ostatně hluboce rozeklané v 3 — 5 uštů, které 
jsou opět samy po kraji chobotnatě zubaté; nicméně vyskytují se též listy na spodu 
srdčité nebo uťaté a jen mělce laločnaté. Svrchní kůra slupuje se v celých 
lupenech. 
Jest původně domovem v Asii. Byl velice oblíben již u starověkých národů 
klassických a dosud v jižní Evropě hojně se sází; u nás se mu však tak dobře 
nedaří jako druhu předch. Dosahuje často vysokého stáří a obrovských rozměrů. 
V Řecku u Vostizze jest 11a př. platan 2500 let starý atak mohutný, že větve jeho 
tr.ají tloušťku silných kmenů dubových. 
S pala eon tologického stanoviska je zajímavo, že otisky lisiův a plodů pla- 
tanů vyskytují se už ve vrstvách křídových. 
