108 
Co týká se drobnohledných hub, jež způsobují na listech rozmanité 
choroby, jsou podobného rázu jako u vrb (viz str. 127). 
2. J. horní (U. montana With., Bergulme - obr. 136) shoduje se úplně s j. 
p o 1 ní m, tak že jej Linné od něho ani neodděloval; má však větve v mládí 
chlupaté až skoro plstnaté a listy větší, tenké, na líci draslavé, vespod na 
žebrech více méně mrtnaté, široce vejčité, dole velice nestejné, po kraji 2kráte 
ostře pilovité. Také tím jsou listy zajímavý, že mívají v úhlech žilek na spodní 
straně chomáčky chloupků zvané a ka rod o m acie, jež v sobě hostívají drobounké 
roztoče (srovn. s listy lípy na str. 185. ve sv. II). Květy (F) obsahují po 5 — 8 
tyčinkách. Nažky (f) mají křídlatou obrubu tenkou a leží asi uprostřed 
celého plodu, kdežto u j. polního mají nažky křídlatou obrubu tuhou a leží 
Roste v lesích hornatěj- 
ších poloh, V Čechách hlavně 
v širším okolí pražském, krajích 
posudetských, horní Šumavě a 
Plzeňsku, na Moravě nejvíce 
v části jižní, ve Slezsku po- 
různu. Často se též sází v sa- 
dech. Kvete jako předch. již 
v březnu a dubnu. 
3. Vaz 1 (U. effusa 2 
Willd., U. pedunculata 3 Fourg., 
Wasserrůster — obr. 137) liší 
se od obou druhů předch. 
hlavně dvěma znaky: má květy 
(i plody) dlouze stopka té, 
převislé a nažky na ob- 
vodě křídlaté obruby huňatě 
brvité. Ostatně jsou mladé 
větvičky chlupaté a postranní 
žebra vejčitých, dole nestejně 
šikmo srdčitých, 2kráte pilovi- 
tých, na líci posléze dosti ly- 
sých, na rubu hustě pýřitých 
listů jsou skoro všecka jednoduchá, kdežto u obou druhů předch. jsou mnohá 
postranní žebra listů vidličnatá. 
Roste hojně ve vlhkých lesích a na březích řek zejména pahorkatých a 
nižších poloh. Často se též sází u vsí a v sadech. Kvete v týž čas jako předch. 
Rod 2, Břestovec 4 (Celtis 5 , Zurgelbaum) má okvětí 5 — ólisté, 5 — 6 
tyčinek s prašníky introrsními a plody peckovice. Zmínky zasluhují : 
1 . Břestovec západní (Celtis occidentalis L. — obr. 138 ) — strom se 
střídavými, krátce řapíkatými, šikmo vejčitými, dlouze zašpičatělými, v dolejší části 
A ) Srovn. s rus. bíist., pol. wi^z, cliorv. vez atd. 
2 ) a 3 ) Lat. e f f us u s nebo pedunculatus = dlouze stopkatý. 
4 ) Od stslov. briest = jilm, podobně jako rus. óepecTT., pol. brzost, chorv. 
briest. Na Moravě říkají jilmu polnímu, zejména je-li křovitého vzrůstu, břístek. 
*) Od řec. xéXt ig = bič (xsXlco ~ popoháním); z větví b řes t o v c e jižního dě- 
lají násadk}- k bičům. 
v hořejší třetině celého plodu. 
136. Jilm horní’ F květ, f plod. 
