129 
jehněd jsou podlouhlé, jen dole kadeřavě pýřité; před uzráním plodů však 
opadávají jako u obou druhů předch. Stopky semeníků (i^), které se končí 
zřetelnou čnělkou s rozeklanou bliznou a dospívají v lysé tobolky, jsou asi zdéli 
zadní žlázky. 
Roste dosti hojně v lesních mokřadlech, u břehů vod a v rašelinách. Kvete 
až v máji a začátkem června. 
Má ze všech vrb nejpevnější dříví. Listův užívá se v domácím lékařství 
místo kůry chinové a ve zvěrolékařství. 
163. Choroby listu vrbových; 
a žluté skvrny způsobené rzí Melampsora sa lí- 
ci na; b černé skvrny způsobené houbou Ry- 
tisma salicinum; c vyvýšené puchýřky na cho- 
robných místech listů pocházející od houby Gloeo- 
sporium salicis; r ohrnutý okraj listu následkem 
vyssávání roztočem Phytoptus. 
164. Vrba křehká; 
A větévka s jehnědou prašnikovou, B s jehnédami 
pestikovými ; L list z mladého letorostu ; F květ 
prašníkový, F x pestíkový. 
4. V. mandlová neboli troj mužná (S. amygdalina L., S. triandra 1 L., Mandel- 
weide - obr. 166) podobá se celkem v. křehké, ale větve její nejsou lámavé, 
nýbrž ohebné. Mimo to má tyto význačné vlastnosti: Podlouhle kopinaté, lysé, 
nelepkavé, po kraji pilovité listy jsou na líci lesklé, na rubu zřetelně útle 
síťko van o-žilnaté a při tom buď sivozelené, nelesklé anebo bledě travozelené, 
trochu lesknavé; mají namnoze bezžlázné řapíky a na spodu jich na mladých 
prýtech polosrdčité palisty, které ovšem záhy opadávají. Jehnědy, vyrůstající na 
postranních listnatých větévkách a s listy zároveň v dubnu a máji se rozvíjející, 
jsou štíhlé, dosti řídkokvěté, listy na spodu jejich namnoze pilovité jako listy 
ostatní a jednobarevné (žlutozelené), zpředu dosti lysé, jen dole pýřité šupiny 
jsou vytrvalé ( — neopadávajíce před uzráním jako u druhů předcházejících). 
Květy prašníkové ( F) mají po 3 tyčinkách a na spodu jejich 2 žlázky; květy 
r ) Slož. z řec. rgeTg, rgi = tři —J— ávrjg , ávdgóg = muž (zde prašník). 
9 
