133 
jsou opak vejčito-kopinaté nebo podlouhle elliptičné, k oběma koncům dosti 
krátce súženy, nanejvýš asi 3krát tak dlouhé jak široké (2 - 8 cm dl. a 1 — cm 
šir.), po kraji vlnovito-pilovité, na líci nelesklé, mdle zelené, na rubu še- 
doplsťnaté; mají krátké řapíky a při spodině jejich na mladých prýtech malé 
ledvinkovité palisty, které však brzo opadávají. Jehnědy rozvíjejí se v březnu a 
•dubnu před listy, spočívajíce na kratičkých stopkách porostlých několika šu- 
pinovitými listeny nebo drobnými listy. Supiny jejich jsou zelené, na špičce černo- 
hnědé, bíle brvité, až huňaté; v paždí jich jest po 2 tyčinkách (F) s prašníky 
1 po vypylení žlutavými, po případě dlouze stopkatý, šedoplsfnatý semeník (FJ 
s 21aločnou, téměř přisedlou bliznou. Chlopně zralých tobolek (/) se konci 
ohýbají jako u většiny vrb. 
Roste u vod, na 
vlhkých lukách a při 
krajích lesních roztrou- 
šeně po vší vlasti, zvláště 
v rovinách a mírných 
pahorkatinách. 
9. Jíva 1 neboli 
rokyta 2 (S. caprea 3 L., 
Sahlweide — obr. 171) 
jest keř nebo strom až 
10 m vysoký, mající na 
kmeni kůru šedou, na 
prutovitých větvích hně- 
dozelenou, hladkou a na 
bylinných, nejmlad- 
ších letorostech šedě plst- 
natou. Listy jsou široce 
vejčité, s krátkou, často 
do zadu ohnutou špič- 
kou, po kraji vlnitě pi- 
lovité, na líci (alespoň 
později) sytě zelené, 
trochu lesknavé, lysé, 
na: rubu více méně 
bělo plstnaté a mají 
na mladých prýtech led- 
vinkovité palisty. Tlusté 
jehnědy, zahaleny jakožto pupeny lysými, lesklými šupinami, rozvíjejí se před 
listy a sedíce po stranách větví, jsou podepřeny několika šupinatými listeny. 
Hustě huňaté šupiny jejich jsou na konci černavé a chovají v paždích bud po 
2 tyčinkách ( F ) s dlouhými nitkami a prašníky i po vypylení žlutými, nebo po 
dlouze sto pkatém, plstnatém pestíku (i^j) s bliznou skoro přisedlou. Chlopně 
plstnatých zralých tobolek se ohýbají nazpět jako u většiny vrb. 
Roste hojně v lesích, zvláště při potůčcích, v hájích a na stráních. Kvete ze 
všech našich vrb nejdříve (v březnu a dubnu) Větví s jehnědami více méně roz- 
vitými užívá se o Květné neděli místo palem. Listy žerou rády ovce a kozy. 
169. V? ba lýkovcová; 
A větévka s jehnědami prašnikovými, B s jehn. pestíkovými, C list na 
mladém prýtu; F květ prašníkový, F i květ pestikový. 
l ) Slovem lina, hb y ni k a rozumějí Rusové vrbu vůbec; srovn. pol. iwa, iwina, 
chorv. i v a, srb. viva, atd. , jež souvisí vesměs se stslov- i ba, iva = vrba. 
-) Také rokyta jest slovo všeslovau; pol. rokita, rokičina, rus. paKma, 
chorv. rakita atd. 
3 1 Lat. ca p re us = kozí; listy žerou rády ovce a kozy\ 
