138 
16. V. bobkolistá neboli dvojbarevná (S. phylicaefolia 1 L., S. bicolor Ehrh., 
S. Weigeliana 2 Willd. — obr. 177) jest též křovitého vzrůstu. Vejčité nebo ellip- 
t i č n é, krátce zašpičatělé, oddáleněvroubk ováné nebo c e 1 o k r a j n é, lesklé, tuhé, 
posléze obak lysé, na rubu našiv ělé listy mají na mladých prýtech nepatrné, 
velmi uzounké palistý a sušením zčernají. Krátce stopkaté, válcovité, krátké 
jehnědy, rozvíjející se současně s listy, mají na spodu několik malých lístků. Šupiny 
jehněd jsou zpředu tmavě nachové (skoro černé) a dlouze huňaté. Květy pra- 
šníkové (FJ skládají se ze 2 tyčinek s prašniky i po vypylení žlutými; kv. pestí- 
kové (/) jsou zastoupeny hedvábitě plstnatým semeníkem, který spočívaje na stopce 
jen asi 2 krátě tak dlouhé jako je žlázka, vybíhá na vrcholku v dlouhou čnělku, 
zakončenou 2laločnou bliznou. Chlopně zralých tobolek ohýbají se srpovitě nazpět. 
175 . Vrba velkolistá; 
A větévka s jehnědami prašnikovými, B s jelin. 
pestíkovými, C s listem ; F květ prašníkový, F x květ 
pestikový. 
Vyskytuje se na úklonu hory 
Brunberku v Krkonoších; r. 1885. na- 
lezl ji prof. Celakovský též u Nov. 
Hradů na Třeboňsku. Kvete v máji 
a červnu. 
17. V. šedivá (S. incana Schrank — obr. 178) jest keř nebo strom s červe- 
nohnědými, pří lesklými větvemi, podobající se úzce kopinatými (asi I5krát tak 
dlouhými jak širokými), dlouze špičatými listy nejvíce v. košařské; také 
i v tom listy její s listy v. košařské se shoduji, že jsou na rubu bělošedě plstnaté 
a krajem obyčejně ohrnuté; bývají však žlázu atě zoubkaté. Krátké, válcovité 
jehnědy, rozvíjející se v dubnu před listy, jsou skoro přisedlé; pestikové jehnědy 
se později trochu prodlužují a bývají pak prohnuté. Zelenavé šupiny jehněd jsou 
na konci načerVenalé. Tyčinky (F) jsou v paždí každé šupiny 2 , mají prašniky i po 
M Mladé listy podobají se listům bobku latuatélio (Phylica paniculatal 
2 ) Viz pozii. ') 11a str. 343. ve sv. III. 
