139 
vy pylem žluté a nitky namnoze do polou spolu srostlé. Prodlouženě kuželovité 
semeníky (_F ± ) jsou lyse, kratičce stopkaté, s dlouhou čnělkou. Chlopně zralých 
tobolek se ohýbají nazpět jako u druhů předch. 
Roste ve slezských Beskydách na březích řek a u potoků ; v okolí Třeboně jest 
hojně vysázena, 
18. V. šípovitá (S. hastata L. — obr. 179 ) jest keř s přímým, větevnatým 
pněm, štíhlými, červenohnědými nebo černavými, lysými větvemi, el 1 iptičný m i, 
krátce zašpičatěnými, drobně vro ubkovano-pilovitými, vždy (i v mládl) ly- 
sými, obak stejně zelenými, vespod jen bledšími (nikoli šedopýřitými), na 
líci slabě lesklými, k ožitý mi listy, které 
na mladých prýtech mají polosrdčité palisty a 
vadnouce červenohnědě se zbarvují. Jehnědy 
vyrůstají na postranních listnatých stopkách 
177. Vrba bobkolistá ; 
A větévka s jehnědanii prašníkovými, B s jehn. pestíko- 
vými, C s listy; F květ pestikový, F t květ prašníkový. 
178. Vrba šedivá; 
A větévka s iehnědami prašríkovými, B 
s jehnědami pestíkovými, C s listy; F květ 
prašníkový, F x kv. pestikový. 
zároveň s listy a žlutavé šupiny jejich jsou zpředu červe nohnědé, dlouze huňaté. 
V paždí každé šupiny sedí 2 tyčinky (F) mají volné (spolu nesrostlé) nitky a i po vy- 
pylení žluté prašníky, nebo lysý, krátce stopkatý semeník (i'!) s poměrně krátkou 
čnělkou. Chlopně zralých tobolek (/) se hlemýžďovitě svinují nazpět. 
Rostouc v horních bařinách v moravské části Jeseníku, kvete z našich vrb 
nejpozději : až v červnu a červenci. 
19. V. černající (S. nigricans Sm., S. phylicaefolia 1 Wahlbg. — obr. 180) 
podobá se křovitým vzrůstem, jehnědami dole listnatými, a ellipličnými listy vrbě 
*) Viz pozn. *) 11 a str. 138 . 
