157 
jehnědy jsou válcovité a dlouze stopkaté jako u b. obecné, ale šupiny jejich (b) 
mají krajní ústy namířeny ku předu. 
Roste porůznu v lesích, zvláště na rašelinách. Kvete hlavně v dubnu a máji. 
Pozn. V Šumavě, horách Krušných, Krkonoších a Jeseníku vyskytuje se odrůda 
kro vitá, mající listy okrouhle vejčité, tuhé, posléze i s řapíky a mladými větvemi 
zcela lysé — b. karpatská (B. carpatica Willd.). O nažkách její platí totéž, co 
0 nažkách b. pýřité. 
3. B. trpasličí (B. nana L., Zwergbirke - obr. 205) jest kříček jen asi 
1 m vysoký, často plazivý, na mladých větvích huňatý, s drobnými, okrou- 
hlými, tupě pilovitými listy, které jsou sotva 1 cm dlouhé, kratičce řapíkaté, 
lysé, na líci tmavozelené, na rubu bledé, vynikle síťkované. Jehnědy prašníkové r 
vyrůstající v květnu po stranách větví, jsou pouze asi 1 cm dlouhé a stojí jako 
204. Bříza pýřitá ; 
b listen (šupina) z jehnědy pestikové ; f nažka. 
205. Bříza trpasličí ; 
A větévka s jehnědami pestíkovými, B s j 
prašníkovými : k šupina se 3 nažkami (f) ; 
b šupina sama. 
vejčité, ještě kratší jehnědy pestíkové přímo. Šupiny plodních šištic \b) r 
rozeklané ve 3 asi stejně dlouhé ušty, nezakrývají nažek, které v paždích 
jejich sedí, úplně, jak tomu jest u druhů předch., nýbrž jen z části, tak že blanité r 
poměrně úzké obruby nažek po stranách vyčnívají ( k, f). 
Roste pořídku na rašelinatých horních lukách v Šumavě, horách Krušných 
a Jizerských. 
4. B. nízká (B. humilis Schrank — obr. 206 ) jest nízký (nanejvýš 2 m vy- 
soký), dosti přímý keř na mladých větvích hustě pýřitý a žlutými, prysky- 
řičnými žlázkami posetý, s elliptičnými až okrouhle vejčitými, 1 — 2 cm dlou- 
hými, nestejně vroubkováno- pilovitými, lysými, dosti krátce řapřkatými listy- 
